MEDDELANDEN FRÅN STATENS SKOGSFÖRSÖKSANSTALT. 
Om aspens produktionsförmåga. 
Förelöpande meddelande från siu försöksytor. 
Av GUNNAR SCHOTTE. 
Under nuvarande kristider, då någon import av aspvirke från Ryssland 
ej kunnat ske, har behovet av aspvirke måst fyllas inom landet. Här- 
igenom har verkligt intresse för aspens produktionsmöjligheter åstad- 
kommits, ett intresse, som förut varit ganska ringa på grund av de 
vanskligheter, som aspen kan förorsaka barrträdsodlingar å hyggena. 
Men även om aspen ej bör tillåtas att innästla sig på hyggena å 
den vanliga medelgoda eller sämre skogsmarken, torde man dock bl. a. 
genom kristiden kommit ifrån den föråldrade ståndpunkten att anse 
aspen endast som ett skogsogräs. 
Att aspen är ett lämpligt hagmarksträd har man däremot länge varit 
ense om, och särskilt C. E. LÖWENHJELM (6) och, WILH. FELLENIUS (7) 
ha pläderat härför. 
Efter studium av de för export'anlitade aspskogarna i Ryssland har 
HENRIK HESSELMAN (2) påvisat, att om vi också ej ha sådana kalk- 
haltiga sandmarker, som producera den vackra aspen i Ryssland, så 
finnas dock i vårt land myllrika, sidlänta sluttningar i skogarna, som 
väl lämpa sig för asp. Dessa marker utmärka sig genom en örtrik mark- 
vegetation och uppfylla två villkor för aspens trevnad, nämligen riklig 
och god mullbildning samt ett i marken högt stående och rörligt grund- 
vatten. WAHLGREN (zz) förordar aspen i bördiga hagmarker och löv- 
ängar samt längs stränderna av våra större insjöar och vattendrag. 
WINGBORG (z2) har särskilt framhållit den ekonomiska vinst, som aspen 
bör kunna lämna. Han förordar liksom LUNDSTRÖM (5) även odling 
av vissa poppelarter för tändsticksvirke. 
Skogsavdelningen vid Statens skogsförsöksanstalt, som närmast har 
till uppgift att studera produktionen i svenska skogssamhällen och 
beståndsformer, upptog på arbetsprogrammet för åren 1915—1917 an- 
läggandet av några ytor i aspbestånd som exempel på aspens produk- 
