1206 GUNNAR SCHOTTE. 
tion. Ehuru härigenom ännu blott tillkommit 5 aspytor, har förf. ansett 
lämpligt att redan nu lämna ett förberedande meddelande om desamma. 
Detta så mycket mera som även från riksdagens sida visats ett speciellt 
intresse för dessa undersökningar. Sålunda väckte vid 1916 års riksdag 
herr J. PERSSON i andra kammaren motion (S) om skrivelse till Kungl. 
Maj:t angående åstadkommande av aspodling å statens marker. Motio- 
nären framhöll, att staten torde hava stora skogsmarker, som lämpa sig 
för aspodling, och som borde kunna förse tändsticksfabrikerna i vårt land 
med råvara. 
Jordbruksutskottet (4) avstyrkte visserligen någon direkt åtgärd från riks- 
dagens sida, då den föreliggande frågan var föremål för såväl enskildas 
som statsinstitutioners uppmärksamhet och arbete. Utskottet underströk 
dock den av motionären framhållna nationalekonomiska betydelsen av 
ett rationellt bedrivande av aspodling i vårt land. Utskottet meddelade 
också, att, åtminstone å en del enskilda marker, odling av asp bedrives 
i icke obetydlig skala, och att Domänstyrelsen upptagit frågan till 
behandling. Härefter anförde utskottet följande: >»Den institution, 
som emellertid i första hand ' har att taga befattning med hithörande 
frågor, är Statens skogsförsöksanstalt. I den plan, som uppgjorts 
för försöksanstaltens verksamhet under de närmaste tre åren, har 
även — enligt vad som meddelats utskottet — inrymts tillväxtunder- 
sökningar i aspbestånd, alltså ett led i den kultur, som motionären 
avser.» 
Redan år 1909 undersökte författaren genom en tillfällig försöksyta 
ett barkat aspbestånd å Jönåkers häradsallmänning i Södermanland, innan 
det gick sin undergång till mötes, och samma år anlades vid Försöks- 
anstalten i samband med björkundersökningar en blandskogsyta med 
björk och asp å Klotens kronopark i Dalarna. | 
När det gällde att uppsöka områden, lämpade för försöksytor i rena 
aspbestånd, var det naturligt, att försöksanstalten i första hand vände 
sig till vårt lands främste aspvårdare, överjägmästare C. G. BARTHELSON. 
Med största beredvillighet ställde han också sina kända aspbestånd vid 
Sätra bruk i Västergötland till Skogsförsöksanstaltens disposition. Här 
anlades sålunda sommaren 19160 tre fasta försöksytor i yngre aspbestånd, 
varjämte en tillfällig aspyta uppskattades i ett äldre sådant. Slutligen 
uppskattade Skogsförsöksanstalten hösten 1916 på jägmästare TH. GRINN- 
DALS förslag en tillfällig yta i medelålders aspbestånd å det greve CARL 
BONDE tillhöriga Hörningsnäs i Södermanland. 
Uppskattningsresultaten från de sju försöksytorna återfinnas i tabell 1. 
Innan desamma något diskuteras, lämnas först en detaljbeskrivning över 
mark och markvegetation i försöksytorna. 
