1218 GUNNAR SCHOTTE. 
tyder på lika god markbonitet som vid Sätra. Detta förhållande torde 
ej enbart kunna få sin förklaring av den goda vård, som bestånden a 
Sätra fått åtnjuta, utan förf. ser även häri ett utslag av rasfrågan. Ytan 
422 synes för övrigt vara tämligen tjockbarkig. Även ytorna 376 och 
379 vid Sätra ha en relativt tjockare bark än de utmärkta bestånden 
377 och 378 därstädes. 
Talen i tab. 1 tyda på, att man inom aspbonitet I vid 350 ar skulle 
kunna hava bestånd med cirka 200 kbm innanför bark och en medel- 
diameter av 20,; cm. Inom bonitet II skulle motsvarande tal vara resp. 
150 kbm och 18 cm. Av denna massa är minst resp. 40 och 20 4 tänd- 
sticksvirke, d. v. s. virke över 18 cm i diameter. 
Med hänsyn härtill har i tabell 3 gjorts försök att ungefärligen vär- 
dera bestånden efter nuvarande virkespriser. Å bästa bonitet skulle så- 
lunda ett bestånd vara värt cirka 4,000 kr. pr har. 
Även om dessa priser gå ned efter kriget, åtminstone för pappers- 
massaved och kolved, så komma de väl knappast att göra det för tänd- 
sticksvirket. n : 
Om före världskriget i stort medeltal betalades 80—90 öre per kbf 
mittmätning fritt fabriken utan järnvägsfrakten, så är priset nu uppe i omkr. 
1,25 kr., och billigare torde ej aspvirke kunna fås fran Ryssland. 
I den lämnade kalkylen i tab. 3 har ej kunnat göras några beräknin- 
gar för avdrag på grund av röta och kvist. Egentligen är det endast 
bestånden 378 och 377, som äro fullt friska; i alla de andra finnes mer 
eller mindre röta. 
Emellertid är ju förhållandet det, att röta till en diameter av 2'/,— 
3 tum i stammens mitt godtages utan avdrag åa priset, medan för röta 
mellan 3—5 tum, sker ett avdrag av 2 tum. Rötavdragen ha enligt för- 
fattaren lämnad uppgift i allmänhet i stort medeltal ej gått upp till 1 > 
vid fabrikerna, men alla stockar med röta över 5 tum ha ju i regel 
stannat i skogen såsom ved och dylikt. — Likaså är det tydligt att ett 
betydande avdrag komme att ske för kvistigt virke i ett bestånd, sådant 
som ytan 422. 
Av dessa exempel finna vi emellertid, att aspen å god mark är ett 
värdefullt träd och förtjänt av att omhuldas. Visserligen torde med nu- 
varande priser gran till massaved å samma mark giva ungefär lika stor 
behållning vid 40—350-årig omloppstid, men kommer säkerligen pappers- 
virket att efter kriget falla i pris, då däremot aspvirke till prima tänd- 
stickor är oöverträffat. Snarare torde detta pris komma att stiga. 
I första hand bör man därför taga vara på och vårda den asp, som 
självmant uppkommer a för aspen lämplig mark. Att tidigt gallra aspen 
och uppkvista den samt sedan ytterligare genomgå den med gallringar 
