STUDIER ÖVER DE NORRLÄNDSKA TALLHEDARNAS FÖRYNGRINGSVILLKOR. 1243 
på våra svårföryngrade tallhedar ha undersökts med hänsyn till sin ni- 
trifikationsförmåga. 
Samtbiiga totsok ha givit entiknegatLiva utslasttpJotdproven 
förmå ej framkalla någon nitrifikation i lösning, ej heller bilda de vid 
lagring nitrater (se tab. 10 och tab. 11 nr. 1—5). De visa vid längre tids 
lagring icke ens en så svag salpeterbildning, som man iakttar hos råhumus- 
proven från våra mossrika granskogar eller barrblandskogar (se HESSEL- 
MAN 1917 a). Utslagen äro lika rent negativa antingen man insamlar jord- 
proven på de öppna fälten, under de ensamstående tallarna med riklig 
tallforyngring eller i de mer slutna bestånden. I intet fall har jag obser- 
verat någon nitrifikation av humuskvävet (se närmare tab. 11). 
Man behöver dock icke se sig mycket omkring i våra skogar, förrän 
man skall finna, att humuskvävet även i våra tallhedar under vissa om- 
ständigheter är nitrifierbart. I en föregående avhandling (HESSELMAN 
1917 a) har jag redogjort för den nitrifikation, som humuskvävet under- 
går, när humustäcket inblandas med det underliggande gruset. Isynner- 
het utmed vägkanter har man rikliga tillfällen att göra direkta iaktta- 
gelser häröver. Även när vägen går genom tallhed och ej är alltför gammal, 
finner man, att kvävet i det inblandade humustäcket omföres till salpe- 
tersyra (HESSELMAN 1917 a, sid. 487) Dylika observationer äro emellertid 
mindre bevisande; även om vägen knappast trafikeras, kan man dock ej 
vara säker på, att ej salpetern härstammar från i urin eller i exkrementer 
förekommande organiska kväveföreningar. Mera upplysande äro observa- 
tioner i grustag och grusgropar. Även när marken är bevuxen med en 
ordinär, mager men sluten tallhed, uppträda i grusgroparna de vanliga 
nitratofila växterna. I ett dylikt grustag nära Nystrand i Älvsby s:n, 
Norrbotten, observerade jag sålunda sistförflutna sommar Epilobium an- 
gustifolium, Åchillea millefolium och Rumex acetosella. Samtliga tre ar- 
terna visade sig -starkt nitrathaltiga (32/8 1916). Vid den nyssnämnda 
byn i Norrbotten ligga åkrarna till stor del på rullstensgrus eller älvsand. 
På en nyupptagen, nyligen upplöjd, alldeles ogödslad åker på rullstens- 
grus uppträdde såsom ogräs Epilobium angustifolium; den visade sig 
vid undersökning starkt nitrathaltig. Året förut hade platsen varit 
bevuxen med en ordinär tallhed med lavar, ljung och kråkris. Då 
någon gödsling ej förekommit, måste salpetersyran härstamma från hu- 
muskvävet, som genom humustäckets inblandning med den underliggande 
mineraljorden bragts i nitrifierbart tillstånd. Dessa här anförda observa- 
tioner vittna sålunda om, att ehuru humuskvävet under normala 
förhallanden ej nitrifterastunvarar tallbedarn, det docktgenom 
humustäckets inblandning med mineraljord kan bringas i nitri- 
fierbart tillstånd. 
