STUDIER ÖVER DE NORRLÄNDSKA TALLHEDARNAS FÖRYNGRINGSVILLKOR. 1257 
rent negativt resultat, ett av dem hade vid försökets början 
en osäker salpeterhalt, som totalt försvann under lagringen 
(Se kabiyn2 ot.17s=23.): 
Försöken gå sålunda i den riktningen, att A-plantornas uppträdande 
synes betingas av en nitrifikation i såddgropen. Ett av resultaten är 
visserligen rent negativt, ett mera osäkert. Emot dessa stå fyra, strängt 
positiva resultat. Vad nu det rent negativa utslaget beträffar, gäller 
detta en såddgrop, som står på en naken fläck. Det är mycket möjligt, 
att man här så att säga ej fått tag i den nitrifierande humusen. Tallplan- 
torna med sina vidsträckta rötter kunna ju möjligen ha kunnat tillgodo- 
göra sig något i sanden inmängt humusparti, som ej kommit med vid 
provtagningen. Ännu lättare förefinnes en sådan felkälla i avseende på 
det prov, som givit en svag nitrathalt vid lagring. I detta fallet stod 
plantan invid en sönderbruten stubbe, ännu lättare kunna därför tall- 
rötterna ha kommit i åtnjutande av något humuslager, som ej kommit 
med vid provtagningen. I betraktande av de nästan rent negativa resul- 
taten i avseende på B- och C-plantorna, måste man tilldela de positiva 
i avseende på A-plantorna en mycket stor betydelse. Det är med all 
sannolikhet humuskvävets nitrifikation, som gynnar eller be- 
tingar deras uppträdande. Jag skall sedermera med några exempel 
från omgivningarna kring Jörns station ytterligare belysa denna sak, men 
vill nu litet diskutera nitrifikationsbetingelserna å själva heden. 
Med den erfarenhet, som vi redan vunnit angående betingelserna 
för humuskvävets nitrifikation, innebära de positiva resultaten intet sär- 
skilt överraskande. I de förut omnämnda försöken. från Bispgårdens 
plantskola iakttogs en stark nitrifikation i de jordprov, som samlats 
under tallkronorna på heden, en svag och obetydlig hos dem, som sam- 
lats ute på de kala fälten. I full analogi härmed stå resultaten från 
parcell 12, där såddgroparna gödslades med den från heden hopskrapade 
humusen. De såddgropar, som stå nära stubbarna, ha vid denna be- 
handling gödslats med en humus, som bildats under den avverkade 
tallens krona, de gropar, som befinna sig längre från stubbarna, med 
den humus, som bildats ute på de öppna fälten. I de förra iakttages 
en nitrifikation, i de senare ingen. Dessa resultat stå sålunda i full över- 
ensstämmelse med undersökningarna över proven från Bispgården. Ni- 
trifikationen invid de gamla multnade lågorna låter sig också väl förenas 
med hittills vunnen erfarenhet. Jag har förut haft tillfälle att påvisa, att 
ris och multnande virke gynnar eller framkallar humuskvävets nitrifika- 
tion. På de gamla granskogshyggena med råhumus finna vi de nitrato- 
fila plantorna företrädesvis invid stubbar, multnande stammar, rotgrenar 
etc. (HESSELMAN 1917 b). Nitrifikationen utmed de multnande lågorna 
81. Meddel. från Statens Skogsförsöksanstalt. 
