1258 HENRIK HESSELMAN. 
på heden är endast ett svagare utslag för denna deras roll för kväve- 
omsättningen i skogsmarken. 
De negativa utslagen äro enligt min uppfattning mer oväntade. I ut- 
dikade torvmarker, utmed torvvallar etc. inträder lätt en nitrifikation, 
framförallt om torven blandas med sand. Den för påfyllning i sådd- 
groparna använda torven var väl multnad, och man skulle ha väntat, att 
den genom blandning med sanden bragts att nitrificera. Så är emeller- 
tid icke fallet; icke ens när torven blandades med potatisjord, som inne- 
höll nitrifikanter, iakttogs en nitrifikation. Men när man kommer i när- 
heten av de gamla stubbarna finner man, att torven nitrifieras (prov nr 
9 i tab. 12). Vid upptagandet av dessa såddgropar har naturligtvis all- 
tid någon humus från stubbens omgivning fått medfölja, och det tycks, 
som om denna humusinblandning hade varit nog för att sätta nitrifikatio- 
nen i gång. Jordprov från dylika såddgropar visa vid lagring en ganska 
hög halt salpeterkväve (prov nr 9 i tab. 12). 
I en av parcellerna, nämligen n:r 11, inblandades råhumus från ett i 
närheten av försöksfältet beläget, slutet tallbestånd. Resultatet av denna 
humusinblandning är emellertid föga lysande, plantorna äro i de flesta 
såddgroparna dåliga. Det är för närvarande ej möjligt att angiva orsa- 
ken härtill. Man skulle utan tvivel ha kunnat vänta sig ett bättre re- 
sultat. Då den humus, som bildas i beståndet, överensstämmer med 
hänsyn till strukturen och uppkomstsättet närmast med den humus, som 
bildas under de mera ensamstående tallarna, hade man ju kunnat vänta 
sig, att råhumusinblandningen skulle haft en nitrifikation till följd. Då 
det ej inträffat, synes det nästan som om man på de öppna fälten å 
Fagerheden skulle ha att göra med någon faktor, som är hinderlig för 
nitrifikationen. För närvarande är det ej möjligt att uttala några mer 
bestämda omdömen, saken förtjänar en närmare undersökning. Likaså 
vore det av ett visst intresse att få utrett, vilka nitrifikationsorganismer 
det är, som framkalla en salpeterbildning i närheten av stubbarna och 
de multnande lågorna. Användningen av de vanliga, för nitrifika- 
tion lämpliga lösningarna ha som förut nämnts lämnat rent negativa 
resultat. En annan sak förtjänar ock en närmare undersökning. Det 
är ej invid alla stubbar och invid alla lågar, som man träffar vackra 
tallplantor, endast utmed vissa. Detta tycks sammanhänga med virkets 
multningsgrad och humustäckets beskaffenhet. 
Äro de negativa resultaten, såsom de gestalta sig i försökskulturerna å 
Fagerheden, delvis något oväntade och svårförklarliga, så äro de positiva 
av så mycket större intresse. Betydelsen av humuskvävets nitrifikation för 
tallhedsplantornas utveckling framgår ytterligare av några observationer 
a ett kalfält invid Jörns station. 
