STUDIER ÖVER DE NORRLÄNDSKA TALLHEDARNAS FÖRYNGRINGSVILLKOR. 1259 
Kalfält i närheten av Jörns station. 
Vid anläggandet av Jörns station utmed norra stambanan utsågs ett 
område invid stationen till bebyggelse. Innan tomterna överlämnas till 
bebyggaren, kalavverkas skogen. Skogen utgöres av en utpräglad, ganska 
gles och mager tallhed, under träden finns gott om små, oväxtliga tallplantor. 
Efter avverkning börja dessa så småningon skjuta bättre fart, och på de 
äldre, kalavverkade tomterna har man nu en rätt vacker ungskog, uppkom- 
men genom att de i det avverkade beståndet förefintliga, starkt undertryckta 
plantorna börjat att växa. Undersöker man närmare dessa plantor, skall 
man finna, att de äro av två slag, nämligen dels mera långsamt växande 
plantor med korta, blekgröna barr, dels mera hastigt växande med kraf- 
tigare, mörkgröna barr. De blekgröna plantorna växa på de partie 
av kalytorna, där markbetäckningen är orubbad, de mörkgröna 
åter på de delar, där genom människo- och kreaturstramp det 
ytliga humustäcket jämte trädgrenar etc. söndersmulats och 
något blandats med mineraljorden. På de starkt trampade parti- 
erna anträffas mera enstaka sådana växter som Poa pratensis, Agrostis 
vulgaris och Rumex acetosella. Vid undersökning ("/9 1916) gåvo samt- 
liga tydlig nitratreaktion med difenylamin och konc. svavelsyra. Genom 
trampningen har sålunda framkallats en nitrifikation i marken. 
Detta bestyrkes ytterligare genom lagringsprov. Jordprov samlades dels 
från så gott som otrampade partier med orubbad markbetäckning, dels 
ock från mera starkt trampade. De förra bilda vid lagring icke ett spår 
salpetersyra, de senare däremot i säkert bestämbara mängder. Hos det 
ena provet, som samlades på ett trampat område utan nitratofila växt- 
former, bildades vid lagring under fjorton veckor (se tab. 13 nir 29) 1,4 
mg salpeterkväve per kg jord. Hos det andra provet, som togs invid en 
gangstig och i närheten av några rätt frodiga exemplar av Rumex ace- 
Zosella bildades under samma tid den betydande kvantiteten av 200 mg 
salpeterkväve per kg jord. Detta prov hade redan vid försökets början 
en halt av 4,8 mg salpeterkväve per kg jord. Den livliga nitratbild- 
ningen i detta prov låter en misstänka, att man här har en annan kväve- 
källa än blott det söndersmulade humustäcket, t. ex. urin eller exkre- 
menter från förbipasserande djur eller människor. Denna sak är ju dock 
av en mera underordnad betydelse. Av vikt är emellertid att framhålla, 
att de vackra, mörkgröna, mera kraftigt växande tallplantorna 
finnas på de partier av det kalhuggna området, där en nitri- 
fikation i marken kan iakttagas. 
Tallhedsproblemet kan emellertid ytterligare belysas genom observa- 
tioner från försökskulturerna å krpk. Östra Jörnsmarken. 
