и 
den opefter steg til 6 0 ,! 1 )- Vi vare nu komne paa det Felt, 
hvor der i senere Aar af Normændene drives Fangst paa Dög¬ 
lingen eller Næbhvalen., eller som de engelske Hvalfangere og 
efter dem Normændene kalde den «Bottlenosen». 
Fangsten paa disse Dyr er forholdsvis ny, men har udviklet 
sig stærkt i den Tid, den har fundet Sted. Den begyndte i 
det Større i 1883. Før den Tid har Døglingen af og til været 
fanget af Sælfangerne, men det er først, efter at der er be¬ 
gyndt at blive for faa Sæler og for mange Sælfangere, at 
Fangsten paa Bottlenosen er blevet drevet med Kraft. En 
engelsk Hvalfanger tog i 1881 c. 200 Stk. i Nærheden af 
Lange næs paa Island. Fangsten blev derefter .paabegyndt fra 
Norge og drives nu udelukkende af Normænd. I Begyndelsen 
var det kun Sejlskibe, men senere mødte man ogsaa med 
Dampere. Sejlskibene ere i Reglen Jagter og Skonnerter, men 
ogsaa Brigger paa en Størrelse fra 40—100 Tons og med en 
Besætning fra 14 Mand og opefter. Hvalerne skydes med Har¬ 
puner enten fra Skibets Baade eller fra selve Skibet. De fortøjes 
derefter med Kjæder og Toug til Skibet, indtil Flensningen kan 
foregaa. Skibene gaa ud i Midten af Maj og blive ude til ind 
i Juli. I 1891 deltoge 20 nye Fartøjer i Fangsten. 
De mindre Skibe kunne have 40—100 Stk. Hvaler. Det 
største Antal, der er fanget af et norsk Skib, er 150 Stk. 
Der dræbes gjennemsnitlig c. 1500 Stk. aarlig, i 1890 
c. 3000. Som Regel skal der 11 Hvaler, eller som Fangst- 
mændene kalde dem -Fiske», til at give 10 Tons Tran. 
Den største Længde, disse Hvaler opnaa, skal være 30 Fod 
Værdien af en «Fisk» var i 1890 c. 300—400 Kr., medens <: o 
tidligere har været 1200—1300 Kr. Trannen stod tidliger» 
70 £ pr. Ton, men paa Grund af Overproduktion faldt Prisen 
i 1887 til 17 £, men den skal nu være i Stigning igjen. Trannen 
benyttes meget til Fremstilling af Maskinolie til særlig fine 
0 Saavel her som i det Følgende benyttes altid Celsius Skala. 
