23 
Compasset paa disse Breder ikke fuldt paalideligt, og i Taage kan 
man ikke linde den devierende Misvisning. De her omtalte 
Distancer ere imidlertid saa store, at de kunne give et nogen¬ 
lunde paalideligt Billede af Strømsætningen. 
Om Morgenen den 2. Juli fik vi en Damper i Sigte, som 
viste sig at være «Polarstjernen» af Sandefjord. Vi gik der 
ombord, og høreren, Capitain Evensen, som havde ligget om¬ 
trent en Maaned paa den samme Strækning, fortalte os, at der 
i Maj havde hersket meget stille Vejr, saa at Isen ikke var be¬ 
gyndt at bryde op før i Juni med N.-lige og NV.-lige Vinde, 
som undertiden havde blæst haardt. Capt. Evensen fik Breve 
med til Hjemmet, og afsted gik det igjen Nord efter. Efter hvad 
vi havde hørt, kunde vi gjøre os Haab om, at den sidste Maaneds 
vedholdende, nordlige Vinde skulde have spredt Isen og dannet 
sejlbart Farvand længere Nord paa. Efter alle Fangstmænds Ud¬ 
sagn findes der nemlig i Almindelighed et eller andet Sted paa 
Strækningen mellem 73° og 76° Bredde en Bugt ind i Isen, 
som Fangstmændene kalde Nordbugten. I denne Bugt plejer 
Isen at være mere spredt, og, navnlig som Vind- og Isfor¬ 
holdene viste sig at være dette Aar, maatte der være størst 
Chance for at komme ind her. Vi havde fulgt Iskanten fra 
c. 68° Br., men intet Sted fundet Isen saa spredt, at det kunde 
lønne sig at gjøre et alvorligt Forsøg paa at presse sig frem. 
Det blev derfor besluttet at følge Iskanten Nord efter, til vi fik 
fat i denne Bugt. 
Den 4. Juli laa vi det meste af Dagen fortøjet ved en Is- 
skodse paa Grund af Taage og benyttede da Lejligheden til at 
fylde Vand, til at lodde og tage Dybhavstemperaturmaalinger 
samt til at anstille forskjellige Undersøgelser over Havisens 
Temperatur og Smeltning. 
Den 5. Juli stode. vi igjen ind i en Bugt i Isen, som om 
Aftenen var usædvanlig tynd og «raadden», og den 6. om Morgenen 
fik vi to Skibe i Sigte. Vi vare dengang paa c. 74° Br. og 12 
Mil inde i Isen ved en stor Flage paa omtrent en Kvadratmils 
