27 
Mod Nord og NV. syntes Isen at ligge fuldstændig fast og 
ubrudt, og aldrig saae vi mørk Himmel i denne Retning. De to 
skotske Skibe vare vi temmelig hurtigt bievne skilte fra ; men 
vi saae dem af og til, snart Vest, snart Øst for os. Endnu den 
19. om Morgenen var der Nogle ombord, der mente at have 
seet dem. Den 19. Juli om Middagen, paa 74°14'N.Br. og 
16°V.Lgd., vare vi i meget svær Is med store Skruninger. Det 
saae ikke ud til, at der skulde blive nogen Adgang til Kysten 
her, thi Isen laa meget tæt og i store ubrudte Flager af uover¬ 
skuelig Udstrækning. Om Eftermiddagen vare vi imidlertid saa 
heldige at finde en ganske smal Rende, som bragte os godt 
ind mod Land. Isen var øjensynlig først for ganske nylig- 
brudt op her, derpaa tydede de mange smaa Isstumper og 
Brokker med skarpe Spidser og Kanter, som drev omkring 
mellem de store Marker og Flager. Kl. 6 Em. vare vi 
slupne gjennem den tætte Is og kom ud i temmelig spredt Is, 
der, saavidt vi kunde se, strakte sig lige ind til Pendulum 
Øerne. Noget egentligt stort, aabent Landvand, som vi havde 
haabet og ventet at træffe, fandtes ikke her. Den spredte Is 
strakte sig saa langt, man kunde se fra Toppen; men en gullig 
Lysning tydede paa, at Isen endnu laa fast i de store Bugter. 
Vi satte nu Coursen noget mere sydlig. Hele Kysten fra 
Pendulum Øerne Syd efter tegnede sig tydeligt og skarpt 
mod den klare Aftenhimmel. Der laa kun lidt Sne paa Landet; 
kun paa Fjældplateauerne og hist og her i Kløfter og Dale 
flimrede Sne og Bræ i Sollyset. Længst Syd paa laa det Land, 
som første Gang blev set af Hudson i 1607 og af ham fik 
Navnet Hold wifh Hope. Det SO.-lige Forbjerg paa dette 
Land, Cap Broer Ruys, opkaldt efter en gammel hollandsk 
Hvalfanger, afsluttede Landet med et fremspringende Næs. 
Efterhaanden som vi kom Syd efter, saae vi, at Landisen 
laa. ubrudt langs store Strækninger af Kysten. Da man hidtil 
ikke havde truffet Moskusoxer Syd for Franz Joseph Fjord, 
og da det zoologiske Museum i Kjøbenhavn meget ønskede 
