40 
søgte Stedet. Her laa Sletten og Elven, og paa den anden Side 
af denne laa Grønlænderhusene eller rettere sagt Ruinerne af 
disse. De vare ikke kjendelige paa Grund af deres Form, men 
kunde derimod sees paa lang Afstand ved den frodige, grønne 
Vegetation, mest bestaaende af Græsarter, som voxede paa den 
i sin Tid med Affald gjødede Jordbund. Pladsen var udmærket 
skikket til at bo paa, men der var daarligt at ligge for Skibet, 
da Stranden var aaben ud mod Scoresby Sunds Munding, og 
der laa temmelig megen Is og drev omkring. Vi saae imidlertid 
nu, at der gjennem Isbæltet gik en Rende med mere spredt Is, 
gjennem hvilken vi med Skibet kunde komme Syd fra op til 
Cap Stewart. 
Kl. 9 om Aftenen, roede vi tilbage til Skibet. Paa Grund 
af Strømmen var dette imidlertid drevet saa langt ind i Fjorden, 
at vi først naaede at komme ombord den næste Morgen Kl. 8. 
Naturforskerne vare tidligere komne ombord efter at have gjort 
rige Indsamlinger. 
Vi gik nu ud i Fjorden for at gaa Syd om Isbæltet op i 
Hurry Inlet. Om Natten fik vi imidlertid stormende Kuling 
fra Øst og Taage, alt Andet end velkomne Gjæster for os, som 
tildels vare omgivne af Is og Isfjælde. Først om Morgenen 
den 5. naaede vi op i Hurry Inlet, efter at det var begyndt 
at klare noget op. 
Isen ved Cap Stewart havde spredt sig noget, men For¬ 
holdene vare fremdeles ugunstige for Losningen, da der ikke 
var Øer eller fremspringende Pynter, bag hvilke Skibet kunde 
søge Læ mod de omkringdrivende Ismasser; disse laa ikke alene 
ud for Mundingen af Hurry Inlet, men belt op i Runden af 
dette langs den østlige Rred, fyldende omtrent Fjordens halve 
Rredde. 
Da vi den foregaaende Dag vare vestligst i Fjorden, saae 
det ud, som om denne, Vest for Cap Stevenson paa Syd¬ 
kysten, sendte en eller flere Arme Syd eller SV. efter. En af 
disse Arme kunde muligvis føre ud til Kysten længere Syd paa. 
