42 
næste Morgen vare komne ombord i Skibet, stode vi atter nd 
af Hurry In i e t. 
Vi stode derefter Vest paa i Scoresby Sund. Om Efter¬ 
middagen friskede det op til en stiv Kuling af Øst med Taage. 
Efterhaanden som vi kom ind i Fjorden, tiltoge Isfjældene i 
Mængde, og i den indre Del laa der Fjæld ved Fjæld. Vi 
maatte derfor om Natten dreje til og ligge med smaa Sejl og 
Skruen saa smaat i Gang for at undgaa at kollidere med disse 
Kolosser. Navigeringen i tæt Taage i en Fjord, hvor Isfjældene 
ligge saa tæt som her, er endnu mere usikker end i Pakisen; 
thi undertiden kan man ikke se en Skibslængde for sig. og 
pludselig opdager man da højt oppe i Luften den hvidlige Lys¬ 
ning af et Isfjæld ganske tæt ved sig, og da gjælder det at 
komme bort i en Fart. Dertil kommer, at Taagen altid er 
tættest omkring Isfjældene, rimeligvis fordi Kulden i disse 
yderligere fortætter Vanddampene i den omgivende fugtige 
og forholdsvis varmere Luft. Den 7. laa vi saaledes og holdt 
gaaende frem og tilbage. Kun en enkelt Gang lettede Taagen, 
saa at vi kunde faae et Par Pejlinger af det omgivende Land. 
Et Lodskud og Temperaturserie paa 112 Fv. toges. Om 
Aftenen havde vi smukt, stille, ovenklart Vejr, saa at Toppen 
af alle Fjældene vare synlige; men over Vandet laa Taagen saa 
tæt som en Væg. Først den 8. om Morgenen klarede det op, 
og vi gik Vester paa Vi kunde nu se os omkring. Vest¬ 
kysten af Jamesons Land laa meget vestligere end angivet 
af Scoresby, og det Land, paa hvilken det af ham angivne 
Gap Ross skulde ligge, existerede ikke. Paa den vestlige 
Del af Sydkysten af Scoresby Sund saaes ikke saa mange Bræer 
paa Fjældene som længere Øst paa. Her fandtes ogsaa flere 
Rygge og Spidser, men ikke saa mange Plateauer, og Landet 
begyndte at blive lidt mere indskaaret af Dalfører, i hvilke der 
de fleste Steder laa Bræer. 
Om Formiddagen passerede vi en stor Mængde Isfjælde ; de 
vare gjennemgaaende større end de, man møder paa Vestkysten, 
