65 
mine Hænder. I det Hele taget laa der mange saadanne .tørre 
Pilestammer rundt omkring paa Fjældskraaningerne. 
Om Aftenen blæste det endnu mere op og blev daarligt 
Vejr. Da vi den følgende Morgen, den 6. September, traadte ud 
af Teltet, bleve vi meget forundrede, thi fra Gaarsdagens Efteraar 
var det nu som med et Slag blevet Vinter. Der laa Sne over 
det Hele, fra Fjældtop til Fjord; en isnende Vind blæste ud af 
Dalstrøget, saa at Isfjældene for fulde Sejl kom ud efter, og 
Thermometret viste et Par Graders Kulde. I Dalstrøget og ind¬ 
efter i Fjorden var Himlen nogenlunde klar med enkelte for¬ 
revne Cirrusskyer, men paa Fjældene og i en Brædal paa Syd¬ 
siden af Fjorden laa tunge Skyer, og alt stod derovre i et 
Snedrev. 
Det var begyndt at sne om Aftenen med enkelte Vindkast 
ud fra Dalen, men i Løbet af Natten og Morgenen friskede det 
op til en Storm, saa at vi ikke kunde konnne afsted. Vi be¬ 
nyttede derfor Opholdet til forskjellige Smaatoure i Nærheden. I 
Løbet af Dagen forsvandt Sneen fra Underlandet ved Teltpladsen, 
men blev liggende paa Fjældene. Lige overfor os havde vi et 
prægtigt, kegleformet Fjæld, indenfor hvilket en større local Bræ 
skød sig ned. Paa Sydsiden af Fjorden laa to større Bræer, 
der syntes at være for store til at være locale Bræer. 
Der blev yderligere skudt 8 Rener. Det var ganske morsomt 
at se, hvorledes Renerne til deres Spadseretoure altid vælge de 
mageligste og luneste Steder. Træffer man en Rensti, som 
fører i den Retning man skal, kan man trøstigt følge den og 
være sikker paa, at man da vil konnne frem ad den bedste Vej. 
Rundt omkring i Fjældbakkerne fandt vi beskyttede Kroge, hvor 
man tydeligt kunde se, at Renerne i nogen Tid havde havt 
Tilhold ; det var forholdsvis smaa Pladser mellem store Klippe¬ 
blokke eller under Bratninger i Fjældet, hvor der i Reglen var 
en frodig Vegetation. Selve Pladsen var nedtrampet, saa at 
det nøgne Ler eller Grus kom frem. Sandsynligvis have 
5 
XVII. 
