75 
meget smal og lav Tange i den østlige Del er forbundet med 
den øvrige Del af Øen. SV. for Elvdalen ligger et temmelig 
couperet Terrain, der med stejle Bratninger falder ned. mod 
Dalen. Nogle Tværdale gaa i NO.—SV. Sydkysten er i den 
vestlige Del meget stejl og de fleste Steder ubestigelig. Øst 
efter er Landet meget lavt, og Kysten indskaaret. En af disse 
Indskæringer danner Hekla Havn, hvor Skibet laa til Ankers. 
Paa Havnens østlige Side laa Stationen og, et Stykke Vest for 
Havnen, paa en flad bevoxet Skraaning, Ruiner af gamle eski¬ 
moiske Vinterhuse. 
Havnen dannes af to udskydende Tanger ; den østlige gaaer 
i N.—S. og bestaaer af nogle lave, flade Stenheller, mellem 
hvilke der findes smallere Ler- og Grusforbindelser, sandsynligvis 
hævede Havstokke. Den vestlige Tange danner Sydsiden af 
Havnen og er ligeledes ved. en hævet Havstok forbundet med 
Fjældpartierne paa Vestsiden, der falde brat ned mod Havnen. 
Paa Nordsiden gaaer et Par Bugter ind; den østligste og største 
er temmelig grund. Bugterne fortsættes af en temmelig frodig 
Skraaning, gjennemrislet af flere smaa Vandløb. Fra Toppen 
af Skraaningerne fører et Pas ned til Elvdalen. Gjennem 
dette Pas gik vor Vej, naar vi gjorde Jagttoure eller andre 
Udflugter ind i Landet. 
Den største Dybde i Havnen er 8—9 Favne, og Bundarten 
er overalt Ler. Mundingen mellem de to Tanger er knap 300 
Alen bred. Der ligger her et lille Stenrev med 2 Fv. Vand, 
men tæt Vest for er der 7 Fv. Udenfor Havnemundingen til¬ 
tager Dybden meget hurtigt til over 20 Fv. (Se Tavle IV.) 
Fjældkullerne ere overalt afrundede, afslebne og fulde af 
Skurstriber. Moræneaflejringer, Grus, Ler og Sten findes overalt 
i Mængde i Dalstrøgene og paa Afsatser, medens er.ratiske 
Blokke ere som dryssede over Højderne. Paa sine Steder er 
Ispoleringen overordentlig smuk, saaledes paa en haard, rød 
Granit, der var fuldstændig glat og blank. Hvor Bjergarten har 
været mindre haard, har derimod de følgende Tiders Vejrlig i 
