77 
temperaturer ude paa Fjorden for at søge at komme til Kund¬ 
skab om Gangen i Temperaturforandringerne i Vandlagene i 
Løbet af Vinteren. 
Resultaterne af disse forskjellige Undersøgelser ville blive 
behandlede særskilt, og jeg skal derfor ikke dvæle nærmere ved 
dem her, men kun meddele, at Vejrliget i Begyndelsen af 
Vinteren faldt i tre forskjellige Perioder, af hvilke den 
midterste, fra Slutningen af-Oktober til Slutningen af November, 
var karakteriseret ved roligt, koldt og klart Vejr; hvorimod 
den første og sidste nærmest udmærkede sig ved de kolossale 
Snemasser, som de sendte ned over os. Jeg er tilbøjelig 
til at tro, at denne Vexlen i Vejrforholdene ved Stationen 
hænger sammen med Drivisens Forekomst ude ved Kysten, 
saaledes at der i de to milde, fugtige Perioder kun har været 
lidt eller meget spredt Is; medens Isen under Perioden med 
smukt, koldt, stille Vejr har optraadt i Mængde og ligget tæt. 
maaske fast til Kysten. Denne Hypothese støttes ogsaa af 
Himlens Udseende ude over Mundingen af Scor esby Sund. 
Navnlig i den første Periode, fra Midten af September, 
just som Sommeren var ophørt, og Vinteren lige med Et be¬ 
gyndte, faldt der Dag efter Dag, Uge efter Uge en stor Mængde 
Sne. Husene kunde næsten ikke sees, og for at komme frem 
til Observatorierne og Provianthuset maatte vi grave os dybe 
Gange, som hver Dag sneede til igjen. Det var hele Tiden 
ganske stille, ikke en Vind rørte sig; Sneen blev derfor ogsaa 
liggende paa hvert nok saa lille Fremspring paa Husene, ja 
selv paa Enden af de opstillede Stager, hvis Diameter yar nogle 
faa Tommer, laa Sneen en Fod bøj. 
En Dag i Oktober fik vi saa en Føhnstorm, og der be¬ 
gyndte nu et voldsomt Snedrev. 
I otte Timer rasede Stormen og Snedrevet, saa at man 
udenfor Huset knap kunde se hinanden paa tre, fire Skridts 
Afstand ; saa løjede det af, og den næste Dag skinnede den 
lave Sol fra en skyfri, blegblaa Himmel. Kort efter lagde Isen 
