97 
paa Grønlands Vestkyst komme op paa denne Tid, naar Vejret 
er godt. Af Lemminge saae vi mange Spor, der viste, at disse 
Dyr kunne strejfe vidt omkring. At vi, tiltrods for den dybe 
løse Sne, havde kunnet gjøre denne Tour paa c. 50 Mil, skyldtes 
udelukkende Sneskoene og de praktiske Slæder. Skier vare efter 
vor Erfaring ikke saa gode at trække med, men derimod særlig 
praktiske, naar vi gjorde Smaaudflugter uden Slæderne. 
Ved Stationen fandt vi Alt vel. Der var ikke forefaldet 
Begivenheder af større Betydning. Et Par Bjørne vare skudte, 
og forøvrigt var Tiden gaaet med de sædvanlige Observationer 
og Arbejder. 
De følgende Dage bleve benyttede til at bringe Tøjet i 
Orden efter den endte Tour og trætfe Forberedelser til den 
næste. Tiltrods for at vi stadigt havde brugt Snebriller, fik dog 
et Par af Folkene efter Hjemkomsten ondt i Øjnene, rimeligvis 
paa Grund af de sidste Dages Sollys og Taage, men det fortog- 
sig hurtigt. 
Maalet for den næste Slædetour skulde være Bræen i Bunden 
af Vestfjord. Den egentlige Expedition skulde, foruden mig, 
bestaa af Lieut. Vedel og 5 Mand, men desuden skulde vi led¬ 
sages ind til Bræen af Cand. Hartz, 2den Styrmand og 4 Aland 
fra Skibet. Cand. Bay overtog Ledelsen af Stationen. 
Den 1. Alaj afgik vi fra Stationen. Det gik temmelig let 
ind gjennem Følmfjord, idet der nu ved de tidligere Toure var 
danuet ligesom en Vej, hvor Sneen var haard, og vi brugte 
derfor kun tre Dage om at naae ind til Røde 0. Der var i de 
to Uger, siden vi- sidst vare lier, skeet et voldsomt Ømslag i 
Vejret. Nu var det næsten bagende varmt med Temperaturer om¬ 
kring Frysepunktet. Fuglene kvidrede udenfor Teltet, og Sneen 
smeltede paa Fjældene, saa at der løb Vand ned ad Klippesiderne, 
tilstrækkeligt til at vi kunde samle det i Kjedler og Gryder. 
Sneen kunde trykkes til Snebolte, og først temmelig længe efter 
Solens Bortgang dannede der sig saa fast en Skorpe, at den 
kunde bære. Da vi om Natten mellem den 4. og 5. gik over 
XVII. 
7 
