102 
mælket, som det i Almindelighed er i saa Tilfælde, det var 
snarere brunligt, som farvet af organiske Bestanddele. 
Dalen fortsatte sig i Bugtninger Vest efter, og Dalbunden 
bævede sig efterhaanden ganske jævnt. Paa Sydsiden faldt flere 
mindre Bræer ned over Fjældene. Bræernes Overflade var for 
Størstedelen dækket af Sten og Grus. Lieut. Vedel fandt lier en 
nylig død Lemming, som var fuldstændig ubeskadiget. Sand¬ 
synligvis er den blevet slaaet af en Ugle eller Falk, som saa af 
en eller anden Grund, maaske af os, er bleveu bortskræmt. 
Efter at bave undersøgt Terrasserne U gik vi den 17. Maj fra 
Hjørn edal over til Moræne pynt paa Nordsiden af Fjorden. 
Vi havde tidligere seet nogle Dannelser lier, som vi antoge for 
Terrasser; de fandtes saavel bag den fremspringende Halvø som 
i en Dalkløft lidt vestligere. 
Ved vore Undersøgelser viste det sig imidlertid til Dels at 
være Moræneaflejringer 0. 
Den 19. vare vi igjen ved Stationen. Ogsaa her havde de 
den 5. havt det milde Vejr med Føhnstorm, men Tempera¬ 
turen var dog kun gaaet op til -4- 8°,3, medens vi, som det vil 
erindres, samme Dag havde -f- 11° inde ved Kobberpynt. 
Sneen paa Landet og paa Isen var svunden en Del, men Føret 
omkring Stationen var meget daarligt paa Grund af det milde 
Vejr. Ogsaa her vare nu Maagerne komne, og man havde seet 
en større Svømmefugl, en Gaas eller Lom, ligesom Sælerne be¬ 
gyndte at komme op rundt omkring paa Isen. 
De nærmest paafølgende Dage blev der repareret Slæder og 
Snesko samt gjort smaa Udflugter i Omegnen, hvor der nu var 
en Del snebart Land paa Toppen af Ryggene, men i alle Dale 
og Kløfter laa endnu megen Sne. Vandet løb overalt, og der 
var store Pytter. Nogle Renspor saaes, men det lykkedes os 
ikke at faae fat i Dyrene. Den 23. Maj fandt Cand. Deichmann 
) Se Beretningen om Expeditionen s geologiske Udbytte. 
