104 
Vejr, bleve Opmaalingsarbejderne paa denne Tour i bøj Grad 
besværliggjorte ved vedholdende Taage. 
Den 30. Maj undersøgtes nogle Terrassedannelser : ) om¬ 
trent paa samme'Sted, hvor Fjorden har sit første Knæk i syd¬ 
vestlig Retning. 
Fra Terrasserne fulgtes Kysten Vest efter; lier kom nu et 
couperet Forland med frodige , snebare Strækninger mellem 
Gneishumplerne op til en Højde af c. 2000 Fod, hvor Trapfor- 
mationen begyndte. Undervejs passeredes et Sted, hvor en 
Elv havde ført en stor Mængde Grus og Sten langt ud paa 
Fjordisen. Den største Sten, der laa en Snes Alen fra Kysten, 
havde følgende Dimensioner: 
130 cm x9l cm x 86 cm . 
Den gav et godt Begreb om den enorme Kraft, Elven 
havde udviklet under Udbruddet. Stenen kunde ikke være rullet 
ned med et Fjældskred, hvilket man nærmest vilde antage, naar 
man ikke havde seet Stedet; men Kysten bævede sig her kun 
meget langsomt indefter, saa at denne Mulighed var udelukket. 
Der var nu kun lidet Vand i Elven, da det meste af Landet 
var snebart; men alt tydede paa, at den nogen Tid forinden 
havde været meget vandrig. Det var i det Hele taget iøjne¬ 
faldende, at alle Elve havde været større tidligere paa Foraaret, 
og Snesmeltningen havde altsaa passeret sit Maximum. 
1 den inderste Del af Fjorden var der langs Landet en 
aaben Rende, og de fleste af Isljældene svømmede omkring i 
aabent Vand. Isfjældene havde en Højde af 100 -150 Fod, og 
hidrørte alle fra de store Bræer paa Sydsiden af Fjorden, da 
Bræen i Bunden af Fjorden, som det senere viste sig, var i 
Tilbagegang og i lange Tider ikke havde produceret Isfjælde. 
Den I.Juni blev der slaaet Telt ved et Dalstrøg ІѴгКѵтІ. 
fra Bunden af Fjorden paa dennes Nordside. Herfra gik Lieut. 
Vedel ben til Bræen. Det viste sig strax, at denne allerede 
) Se Beretningen om Expeditionen s geologiske Udbxtte. 
