117 
Næste Morgen tlen 14. Kl. 3 gik vi an med Maskinen igjen. 
Luften var tyk med Snebvger, og alle Fjældtoppene skjulte af 
Skyer; men Isen var endnu nogenlunde spredt; Kl. 6 V 2 stoppede 
vi paa Grund af tæt Is og Taage. Den sidste lettede igjen 
Kl. 8 , saa vi stode videre, men atter Kl. 9 maatte vi stoppe. 
Vi traf nemlig her en fuldstændig sammenhængende Ismark, 
som fra en af Landpynterne strakte sig omtrent i retv. Syd og 
laa fast til Land. Der var intet aabent Vand omkring Isfjældene,- 
som sade fast i Isen, og denne laa fuldstændig ubrudt helt ind i 
Bugterne, saa det var tydeligt, at det var Vinterisen, som ikke 
var brudt endnu. 
At forlade Skibet med Baadene for at vente til Isen skulde 
gaae, ansaae jeg under disse Forhold ikke forsvarligt saa langt 
fra Angmagsalik og saa sent paa Aaret; jeg foretrak at for¬ 
søge at følge den faste Iskant Syd efter, og hvis vi traf Render 
eller Aabninger, som førte ind til Land længere Syd paa, da at 
forsøge med Skibet at komme ind til Kysten der. 
Vi boldt altsaa SSO. og SO. i langs Iskanten, men desto- 
værre heller ikke denne Vej aabnede der sig nogen Gjennemgang. 
Isen udenfor os blev tættere og tættere. Kl. 11 maatte vi 
brase bak paa Grund af Snetykning og bleve liggende saaledes 
til Kl. 1 , da det klarede lidt af. Vi saae nu tæt Is overalt 
Syd efter, medens den løse Is ISord for os med rivende Fart 
satte ned paa os og truede med at bringe os i Besæt. Vi vare 
dengang paa 69°7'N.Br. og 23° 50' V.Lgd.. Der var kun et at 
gjøre , nemlig øjeblikkelig at dampe Nord i igjen for at laae 
mere spredt Is. 
Efterhaanden som vi kom Nord efter, blev Isen igjen mere 
spredt, og Kl. 5 begyndte det at klare op, saa at Toppene af 
Fjældene bleve synlige, medens det meste af Underlandet ved¬ 
blev at være skjult af Dis; samtidigt begyndte det at blæse op 
med NO.-lig Kuling, og det var denne, som havde sat Isen i 
den voldsomme Drift. 
Det vi i Klaringerne havde seet af Landet Syd efter viste, 
