122 
til den store Fjord Kangerdlugsuak og siden, efter Om¬ 
stændighederne med Baad eller Skib, folge Kysten Syd efter til 
Angmagsalik. Hvis vi paa Grund af Is- og Vejrforholdene 
ikke kunde komme ind til Kysten ved Cap Grivel, vilde jeg 
følge Iskanten Syd efter for at gaa ind til Kysten, hvor der 
maatte være Mulighed derfor. 
Allerede den følgende Morgen, den 30. August, vare vi ved 
Iskanten paa 67°23'N.Br. og 24°56'V.Lgd. Isen var meget svær 
og sammenpakket paa Grund af den østlige Dønning. Da det 
tillige var Taage, var det umuligt al gaa ind i Isen her, saa vi 
maatte vende udefter for at afvente Bedring. Efter Middag toge 
vi et Lodskud paa 700 Fv. 
Nu fulgte en Periode med vedholdende, voldsomme N0.- 
lige Storme med Sne og Regn. Flere Gange vare vi ved Is¬ 
kanten ; men hver Gang maatte vi paa Grund af Stormen og 
den voldsomme Sø igjen holde ud efter. Den meste Tid laa vi 
underdrejet. 
Paa Grund af Stormen var Isen stadigt tæt sammenpakket. 
I og udenfor Iskanten laa mange Isfjælde, hvad der ikke var 
Tilfældet paa Strækningen Nord for Scoresby Sund, hvor Is- 
fjældene som Regel ikke laa mere end 3—4 Mil fra Kysten. 
Uvejret naaede sit Højeste Natten mellem den 3. og 4. Sep¬ 
tember, da det blæste orkanagtigt; medens der samtidigt stod 
en meget uregelmæssig Sø, der syntes at komme fra flere Sider. 
Efterhaanden bleve vi af Vind og Strøm drevne mere og 
mere i SV.-lig Retning, saa at vi den 6. September vare paa 
64°4J' N.Br. og 30°56'V.Lgd. 
Vejret havde nu bedaget sig noget og Soen lagt sig saa 
meget, at vi igjen kunde gaa an med Maskinen og staa VNV. i. 
Da det var blevet saa sent, kunde det ikke lade sig gjøre, 
at søge at komme ' ind til Kysten længere Nord paa. Det 
vilde kun spilde Tiden og sandsynligvis, efter hvad vi havde 
seet af Isforholdene, ikke føre til noget Resultat. Den eneste 
Chance, vi endnu havde for at udrette noget dette Efteraar, var 
