130 
og Tændstikker. Navnlig Tobakken var kjærkommen ; den blev 
brugt sammen med finstødt Kvarts som Snus, og de følgende 
Dage var der en Snusen, saa at Taarerne trillede ned ad 
Kinderne paa alle de gamle Koner, til stor Fornøjelse for 
dem selv. 
Efter at vi i Siorartusok havde gjort forskjellige Bestil¬ 
linger paa Ting, som vi ønskede at bringe hjem med, og som 
skulde være færdige, naar vi kom dertil paa Tilbagerejsen til 
Skibet, gik vi den 13. September videre Nord paa over U mivi к 
til Ingmikertok, en Boplads, der ligger paa en lille 0 i 
Angmagsalik Fjorden. Her var et Hus beboet af 27 Menne¬ 
sker. Yi traf en Kajakmand, Ajeja, fra det nordligste 
beboede Sted, Nunakitit, og han fulgte os den følgende 
Dag videre Nord paa. Vi besøgte Norajik, gik gjennem 
1 ker asak og sloge om Aftenen Telt ved Ikatek, hvor 
der er en Laxeelv. Her var efter Angmagsalik-Forhold fro¬ 
digt, men Vegetationen kunde langt fra maale sig med den i 
Scoresby Sund og bestod mest af Lav, Mos, Græs, Krækkebær 
og Pil. Der var ikke saa lidt Storis i Fjorden, og der begyndte 
allerede at danne sig en Del Nyis særligt omkring Mundingen 
af Elven, hvor det ferske Vand, paa Grund af det stille Vejr og den 
med en fuldstændig klar Himmel følgende store Udstraaling, 
hurtigt frøs. Den næste Morgen laa der da ogsaa Nyis over hele 
Fjorden; da Strømmen imidlertid begyndte at løbe stærkt, blev 
Isen hurtigt brudt. Hvor Ikatek Sundet udmunder i Sermi- 
ligak Fjorden var der megen Storis, og vi maatte sno os 
en Del, før vi kom ud i friere Farvand. Noget efter Middag 
kom vi til Nunakitit. Vi havde her lidt Vanskelighed ved at 
lande, da Øerne vare omgivne af et smalt Bælte af Storis- 
stumper, der af Dønningen bleve malede mellem hverandre. Ved 
Hjælp af de Indfødte fandt vi tilsidst ind i en beskyttet Klippe¬ 
revne, hvor Landingen kunde foregaa, og hvor vi trak Baadene 
paa Land. 
