132 
hvor vi da fra Toppen af en af Øerne kunde se nærmere paa 
Forholdene. 
Den næste Morgen gjorde vi Forsøg paa at komme videre ; 
der laa temmelig megen Is, som efterhaanden blev tættere, jo 
nærmere vi kom Østsiden af Fjorden. Vi gik i Land paa den 
lille 0, Amagak, der ligger lidt Vest for Sydspidsen af Leifs 
0. Fra Toppen af Amagak saae vi, at der langs Kysten laa 
et Isbælte, der strakte sig saa langt tilsøes, som man kunde se 
(3—4 Mil). I de forskjellige Sunde laa megen Is, og den var 
i rask Drift indefter. 
Da det Stykke, som vi under disse Forhold i gunstigste 
Tilfælde kunde komme Nord efter, kun kunde blive nogle faa 
Mil Øst for den af Capt. Holm kaartlagte Strækning, vilde jeg 
ikke risikere en Overvintring her, og vi vendte derfor tilbage til 
Nu n akit it for at tiltræde Rejsen til Skibet den følgende Dag. 
Paa alle de beboede Steder, som vi havde besøgt paa 
Optouren, boede de Indfødte endnu i deres Sommertelte; men 
Vinterhusene vare gjorte i Stand, tapetserede med nye Græstørv 
og forsynede med nyt Tag, klar til at tages i Brug. Da vi nu 
kom tilbage til Nu nak i tit, flyttede Beboerne i Hus samme Aften, 
og vi fik Indbydelse til at overvære Trommedands og Angekok- 
kunster. Flytningen var snart besørget, idet Kvinderne og 
Børnene løb med de faa Gjenstande, der høre til et østgrøn¬ 
landsk Møblement, et Par Skind bleve hængte for Vinduerne, 
Lamperne tændte, og dermed var Vintersaisonen begyndt. 
Da vi længere hen paa Aftenen, efter at have tilendebragt 
vore Arbejder, kom over for at overvære den lovede Forestilling, 
mødte os et ganske ejendommeligt Syn, idet vi, efter at have 
kravlet gjennem den lange, lave Husgang, dukkede op i Huset. 
Mere end 40 saagodtsom nøgne Mennesker, Mænd, Kvinder 
og Børn imellem hverandre, laa paa den lange Brix langs 
Bagvæggen. 8 Lamper brændte udfor Brixens forskjellige Af¬ 
delinger, angivende ligesaa mange Familier. Lampernes rødlige, 
flagrende Skær belyste kun dæmpet de brune, nøgne Kroppe 
