Grund af den megen Storis og det ferske Elvvand i Forbindelse 
med de sidste Dages stille, klare Vejr havde dannet sig Nyis; 
denne var meget haard, og paa sine Steder naaede den en Tykkelse 
af IV 2 —2", hvor den kunde bære en Mand. Vi maatte hugge 
Baadene igjennem, medens alle Kajakkerne i Kjølvandsorden 
fulgte efter i den brudte Rende. Vi vare mange Timer om at 
passere dette Sted ; først i Sundets vestlige Del aftog Nyisen i 
Tykkelse, og Storisen blev mere spredt. Om Aftenen sloge vi 
Telt ved Sujunekajik, en Pynt paa Nordsiden af lkatek 
Sundets vestlige Munding. 
Ogsaa den 18. havde vi en Del Storis at kjæmpe imod i 
I ker a sak, hvor vi nogen Tid i Land maatte vente paa, at. 
Isen skulde spredes. Efter et lille Besøg ved Norajik naaede 
vi om Aftenen. I ng m i к e r to k. De os ledsagende Kajakmænd 
fortalte, at det var meget sjældent, at de indre Farvande paa 
denne Aarstid vare .saa opfyldte af Storis, som Tilfældet var nu, 
hvilket ogsaa stemmer med den Beskrivelse, som Capitain Holm 
efter de Indfødtes Oplysninger har givet om Isforholdene under 
sædvanlige Omstændigheder. Capitain Holms Expedition rejste 
i Konebaad her i de indre Farvande indtil 1. Oktober, uden at 
Isen lagde større Hindringer i Vejen. Hvis vi havde havt Kone- 
baad, er det meget tvivlsomt , om vi, som Forholdene vare, 
kunde være komne igjennem uden et længere Ophold. 
Den 19. kom vi over Um i vi к til Si o rar tu sok. Vejret 
var imidlertid slaaet om til NO.-Storm med Snefog, og vi vare 
derfor glade ved at kunne Hytte ind i det tomme Vinterhus, 
der endnu ikke var taget i Besiddelse af de Indfødte. Disse 
havde nemlig været saa optagne af at tilberede og sy alle de 
forskjellige Sager, vi paa Optouren .havde bestilt bos dem, at 
de, i Modsætning til Beboerne paa de andre Pladser, ikke 
havde havt Tid til at flytte i Hus. Dette kom os nu overmaade 
tilpas. I det store, lune Flus kunde vi rigtig brede os og 
gjøre os det bekvemt .i de to Dage,. Snestormen spærrede os 
inde paa Øen. 
