169 
Den natlige Udstraaling. Som man maatte vente, er den 
frie Is altid tykkere end den ls, der dannes under Frysebakkerne. 
Sammenlignes Istykkelserne under den sorte Plade I og den 
blanke Plade II, er Tykkelsen stadig størst under den første, 
naar der bortsees fra Forsøg Nr. 2, hvor den ringe Istykkelse 
gjør Iagttagelsen mindre paalidelig. I efterfølgende Tabel er 
saaledes Istykkelserne sammenstillede for alle de. Forsøg, hvor 
Forsøget varede 13 Timer. 
Tabel II. 
Nr. Sort Plade Blank Plade Differens Temperatur Skymængde 
3 
1,30 cm 
0,95 cm 
0,35 
- 2,7 
9 
4 
0,80 
0,50 
0,30 
9 9 
• 5 
10 
6 
5,0 
3,75 
1,25 
- 12,5 
3,4 
7 
3,95 
2,50 
1,45 
13,0 
3 
8 
4,25 
Q i г 
o 5 45 
0,80 
-u 12,9 
0 
0 
3,10 
2,45 
0,55 
~r 8, c> 
9,5 
Man seer, at Udstraalingen har en meget kjendelig Indflydelse. 
Tallene i den med »Differens» betegnede Rubrik vise, at den 
Del af Islaget, der væsentlig maa siges at hidrøre fra Straaiingen, 
er af meget forskjellig Tykkelse. Straaiingen synes at virke 
desto stærkere, jo koldere Luften er, hvilket heller ikke er saa 
underligt. Man skulde vente med fuldstændig klar Luft at faae 
større Virkning af Udstraalingen end under overtrukken Himmel; 
dog give Forsøgene Nr. 7 og S det modsatte Resultat. Ved 
Sammenligning med de Iagttagelser jeg har anstillet i Kjøben- 
havn, finder jeg, at Udstraalingen her spiller omtrent den samme 
Rolle som i Grønland, hvilket tyder paa, at der finde særegne 
Forhold Sted i Atmosphæren i Polarlandene, der beskytte Jorden 
mod for stærk Udstraaling. 
