og vi finde da ogsaa lier mellem 5 og 100 Fv. en Alkalinitet 
af 51.8—53. 
Det kan synes atvære i Modstrid med denne Regel, at vi paa 
Station 111 faae en stor Alkalinitet, der tyder paa Atlanterhavs¬ 
vand, medens Temperaturerne gjennem hele Serien ere negative. 
Betragter man imidlertid Mohn’s forskjellige Kaart over Havets 
Temperatur i 100 til 600 Favnes Dybde 1 ), vil man se, at der 
paa dem alle er viist en forholdsvis varm Tunge, der Syd fra 
skyder op langs Jan Mayen Bankens Vestside og altsaa antyder 
en Strøm Nord efter, hvorved den atlantiske Alkalinitet paa 
Station 111 muligvis kan forklares. 
Endvidere synes det af den store Alkalinitet paa Stationerne. 
IV og VI at fremgaa, at der ved Jan Mayen Banken finder en 
Forøgelse af Alkaliniteten Sted i de over og omkring den liggende 
Vandlag. 
Sammenligner man vore Værdier for Alkaliniteten med de 
afTornøe fundne Værdier fra den norske Nordhavs-Expedition 2 ), 
vil man se, at for Steder, der falde i Nærheden af hinanden, 
faae vi nogenlunde eus Værdier. Da den norske Nordhavs- 
Expedition imidlertid hovedsagelig arbejdede paa et Felt, hvor 
Atlanterhavsvandet er dominerende, er der i Tornøe’s Tabel 
ikke saa store Differentser mellem de forskjellige Vandprøvers 
Alkalinitet. Kun ved Station Nr. 300, lige ved Kanten af Isen, 
falder Alkaliniteten under 50 Mgr. pr. Liter. Tornøes største 
Værdier ere 55.0 og 55.4 Mgr. pr. Liter ved Station Nr. 240, 
og stamme ligesom vore største fra Jan Mayen Bankens Omegn. 
Strømflasker. 
For om muligt at bidrage til Kjendskaben om Strømforholdene 
i de af Expeditionen berejste Farvande, blev der saavel paa 
) Den Norske Nordhavs-Expedition. Bind XVIII B. Pi. XVII—XXII. 
! ) Den Norske Nordhavs-Expedition. Bind I. Tornøe. Chemi Tab. II. S. 33—34. 
