306 
Slædemedens Underkant. Oversiden af Skinnerne var raat 
bearbejdet med et skarpt Instrument: Øxe, Mejsel eller Kniv, 
hvorimod Undersiden var ombyggelig glattet og paa de fleste 
furet paa langs af Slid. Tykkelsen varierede fra 1 til lV 2 cm . 
Afstanden mellem Hullerne var tilfældig, paa nogle Skinner sade 
de tæt ved hinanden, paa andre med en Afstand af indtil 7 cm . 
Hvorledes Slæderne forøvrigt saae ud, kunde vi ikke danne 
os nogen Mening om, da vi hverken fandt Meder eller andre 
Slædedele. 
Hundene, af hvilke vi fandt flere Kranier ved Bopladserne, 
have været forspændte paa sædvanlig grønlandsk Maade. Af 
Seletøiet fandt vi imidlertid kun 7 Spænder til Skagler; de 6 
Fig. 5. Spænder til Hundeseler. J / 2 . 
vare af Ben eller Benhorn, og 1 af Narhvaltand. De fleste vare 
temmelig klodsede og store. De havde Form som en tilspidset 
Ellipse og vare 6—9 cm - lange. Noget fra den spidse Ende er 
der et mindre Hul, i hvilket Enden af Skaglen har været fast¬ 
gjort. Fra dette Hul er der ved Boring frembragt Riller eller 
Furer til Leje for Skaglen. I den brede Ende er der et 
større Hul. 
Af Konehaade og Kajakker fandt vi ingen Brudstykker, 
naar undtages et Par tildannede Træstykker, som saae ud til at 
have været Spanter i en Kajak. Indirekte Bevis for, at Kajakker 
have været brugte, ligger imidlertid i den Omstændighed, at 
Eskimoerne have brugt Fuglepile, af hvilke vi fandt en Sidegren 
(Fig. 16». Fuglepilen kan nemlig kun bruges fra Kajak og i 
aabent Vand, da den vilde gaa itu ved at kastes paa Land eller 
paa Isen, og der ikke er nogen Line ved den, saa at den vilde 
gaa tabt ved at kastes fra Iskanten eller Stranden. Ligeledes 
fandt vi forskjellige Isskrabere o: Redskaber af Ben til at 
skrabe og banke Is af Kajakker og Konebaade. (Fig. 19). 
