af Fiiglepilenes Sidegrene, derimod findes en saadan paa en 
Sidegren, der er fundet og afbildet af Germania-Expeditionen, 
samt paa nogle Fuglepile fra Sibérien. 
Spidsen til Fuglepilen dannes af den yderste Ende af en 
Narhvaltand, den er 17 cm lang og c. 1 i/ 2 cm tyk. Den tykke 
Ende er skraat afskaaren og temmelig ru for at kunne befæstes 
til Skaftet. Spidsen kan ogsaa have været til en Blærepil, hvis 
en saadan har været brugt, hvad vi imidlertid ikke fandt noget 
Bevis for. 
Harpuner og Fuglepile have været kastede med Kastetræ. 
Af saadanne fandt vi et, der laae løst paa Marken mellem Vinter¬ 
husene ved Hekla Havn, samt et Brudstykke af et andet. Det 
første (Fig. 17 a) er 33 cm langt og forsynet med en meget smal 
Rende paa den ene Side til Leje for Harpunskaftet. I den 
nederste, brede Ende er der et Hul til Pegefingeren og en Ud- 
skjæring i Kanten for Tommelfingeren, desuden er der i den 
smalle Rende et mindre Hul, svarende til en Bentap paa Har¬ 
punskaftet. Hul til Pegefingeren findes ogsaa paa ældre Kaste- 
træer fra Vestkysten og fra Angmagsalik og bruges endnu af 
Eskimoerne i Amerika. Det er imidlertid ikke saa praktisk som 
en Udskjæring og er derfor forladt saavel af Grønlænderne paa 
Vestkysten som af Angmagsalikerne. 
Den smalle, øvre Ende af Kastetræet fra Scoresbv Sund er 
brækket af, men der er paa begge Sider plane, skraa Afglat- 
ninger, som have passet til et Benbeslag. 1 dette Benbeslag 
har der enten været et Hul, svarende til en anden Bentap paa 
Harpunskaftet, eller en skraat afskaaren Tap, der kunde gribe 
over et Skraaplan af Ben mellem Vingerne paa Vingeharpunen. 
Paa Grund af, at Renden til Harpunskaftet er saa smal, kun 
lV4 cm , er det sandsynligt, at Kastetræet har tilhørt en Dreng. 
Det andet Brudstykke af et Kastetræ (Fig. 17 b) afveg imid¬ 
lertid i høj Grad fra alle Kastetræer, der ere i Brug i Grønland. 
Det saae ud til at være den Del af Kastetræet, som skulde 
holdes i Haanden, men det var usædvanligt smalt og havde paa 
