319 
I Ethnografisk Museum er der nogle Kastetræer fra de 
nordvestlige Eskimoer i Amerika, og i disse Kastetræers Haand- 
tag er der Fordybninger til Fingerspidserne. Paa nogle er der, 
ligesom paa det af os fundne Stykke, een stor samlet Hulning, 
og paa andre er der tre smaa adskilte Fordybninger hver til een 
Finger. 
Skjondt det i Scoresby Sund fundne Stykke er saa lille, at 
man ikke kan sige noget om Kastetræets øvrige Form med 
Sikkerhed, nærer jeg dog ingen Tvivl om, at det har havt en 
lignende Form som Kastetræerne fra Point Barrow, og denne 
Form er, saavidt mig bekjendt, hidtil aldeles ukjendt i Grøn¬ 
land og findes heller ikke i Brug hos Central-Eskimoerne. 
De Kastetræer, som bruges af de forskjellige Eskimostammer 
i Amerika, have, som det fremgaaer af en Afhandling om Kaste¬ 
træer af Prof. Mason x ), visse meget udprægede Ejendommelig¬ 
heder, som ere særegne for hver Eskimostamme. Af alle de 
Kastetræer, der ere afbildede i den nævnte Afhandling, er det 
kun Kastetræerne fra Alaska’s Nordvestkyst, især Point Barrow, 
hvis Form passer til det af os fundne Stykke, og dette Fund 
er saaledes et Fingerpeg i Retning af fælles Oprindelse for 
de tidligere Beboere af Scoresby Sund og Point Barrow-Eski- 
moerne i Modsætning til Central-Eskimoerne. (Se Fig. 17.) 
Der blev fundet nogle smaa, lancetformede Bennaale, hvis 
Bestemmelse vi ikke kunde gjore os klar, forinden jeg saae 
aldeles lignende afbildede i Boas Afhandling Side 479. De ere 
10—12 cm lange og have i den ene Ende et lV4 cm bredt Hoved, 
gjennem hvilket der er boret et lille Hul; den anden Ende er 
dannet som et l cm bredt, lancetformet Blad (Fig. 18a). Ifølge 
Boas ere disse Benredskaber Blodpropper, som bruges om 
Vinteren ved Isfangsten. Ved denne sidder nemlig Jægeren 
paa Vagt ved Sælens Aandehul, og naar den kommer for at 
aande, stikker han den med en meget lille, smalbladet Harpun 
M Smithsonian Report 1884, Part II. 
