Fig. 18. а,— 1). Blodpropper. V: 
i Snuden. For at forhindre Blodet i at løbe ud gjennem Saaret, 
naar Sælen er dræbt, stikkes Blodproppen derind, og Skindet 
surres da fast om den smalle Del lige under Proppens Hoved. 
Paa den ene af Propperne er der ved Boring frembragt smaa 
Ujævnheder til Surringen (Fig. 18 b). Blodpropper af en lignende 
Form, men med et Øje i den tykke Ende, bruges ogsaa af Ang- 
magsalikerne («Medd. om Gr. X». Tvl. XV. k). 
Af andre Redskaber, som nærmest hørte til en Kajak, maa 
endnu nævnes Isskraberen. Af saadanne fandt vi fire, af hvilke 
den ene var meget stor. De vare alle af llvalben og havde en 
Form, som tidligere ogsaa var meget i Brug paa Vestkysten, 
men som nu er forladt, idet man er gaaet over til længere, 
smallere Isskrabere, i Reglen af Renhorn eller Ben. Den gamle 
Form, som vi fandt i Scoresby Sund, bar et 6—8 cm bredt og 
15—20 cm langt Blad med et smallere, 
noget krummet Skaft, der ender med en 
lille Knop (Fig. 19). Skraberen er flad 
paa den Side, der laa ned mod Kajakken, 
naar den var stukket ind under Remmene, 
medens Oversiden er noget rundet. Den 
største Skraber, vi fandt, havde en Længde 
af 46 cm . Bladets Bredde var 10 cm , Haand- 
tagets Længde 10 cm . 
Vi fandt ikke noget, der kunde tyde 
paa, at Eskimoerne havde drevet noget 
egentligt Fiskeri, naar undtages et Par 
Fig. 19. Isskraber til Brudstykker af Laxeforke, Træstænger, i 
Kajak. \ : i. hvis spaltede Ende, der var beviklet med 
