324 
Renhorn, Narhvaltænder, idet der blev boret det ene Hul tæt 
ved Siden af det andet. Det har ogsaa været benyttet til at 
give Form, danne Render o. 1. Vi fandt ved alle de undersøgte 
Ropladser Mængder af Knogler, Stumper af Renhorn og Nar- 
hvaltand, som havde været bearbejdede med Drillebor. De 
største Huller have en Diameter 
af c. l cm , de mindste af0.2 cm . Ved 
tykkere Gjenstande maatte der 
bores fra begge Sider; dog kunde 
der fra een Side i altfald bores 
3 cra i Dybden. 
Men foruden at bruge Drille- 
boret have Eskimoerne i en ikke 
ringe Grad gjort Brug af Øxer 
til det grovere Arbejde, til at 
M 
i" '» 
11 
I I 
hugge overflødige Takker bort fra 
Renhornene, til den ru Tildannelse 
af Hvalben o. s. v. Dette frem- 
gaaer saavel af Mærkerne af Øxe- 
hug paa de bearbejdede Affalds¬ 
stykker, som bleve fundne, saavel 
som ogsaa deraf, at vi fandt 5 
Mellemstykker af Øxer af meget 
forskjellig Størrelse. 
De eskimoiske Dxer (Fig. 24 d. 
efter Murdoch) have, ligesom 
Øxerne hos de fleste Folk i Sten¬ 
alderperioden, bestaaet af tre Stykker, nemlig et Øxeblad af 
Sten, et Mellemstykke og et Skaft. Øxebladet havde Eggen paa 
tværs af Skaftet og var indsat i den ene Ende af Mellemstykket; 
i dette var der boret Huller, gjennem hvilke det ved Hjælp af 
Remme blev surret fast til den skraat afskaarne , øverste Ende 
af Skaftet. Mellemstykket tjente dels til Bladets Befæstelse og 
Fig. 23. a. Et Stykke lien spaltet 
ved Boring, visende Borehuller af 
mindste Diameter. 1 U. b. Et Stykke 
Renhorn, visende Borehuller af 
største Diameter samt Mærker af 
Øxehug. Ѵг. 
