4 
ogsaa paa Spetsbergen, Beeren Eiland og Novaja 
Semlja, og i Nordvestgrønland har den kun 1 Art; det er i 
det Hele taget en sydligere Slægt. Tetmemorus optræder i Øst- 
og Nordvestgrønland kun med 1 Art: T. lævis ; at den mulig 
kunde findes i de Egne, hvorfra Materialet stammer, er vel 
ikke udelukket. 
Jeg har til sammen fundet noget over Hundrede Arter og 
af disse høre 41 til Slægten Cosmarium , 29 til Slægten Stau- 
rastrum. Af Euastrum- Arter fandtes 6; lige som alt af Boldt i 
hans Arbejde om Desm. Udbredn. i Norden, pag. 80 og 84, 
fremhævet, har det ogsaa ved mine Undersøgelser vist sig, at 
de store Euastrum- Arter som oblongurn, crassum, verrucosum og 
nærstaaende mangle i de arktiske Egne ; i Sydgrønland findes 
dog E. verrucosum , gemmatum og pectination , men Klimaet er 
jo ogsaa her mildere. 
Foruden, ovennævnte Slægter, altsaa med Undtagelse af 
Micrasterias og Tetmemorus , har jeg endvidere fundet følgende 
5 Slægter, der ere nye for Østgrønland, nemlig: Desmidium, 
Gonatozygon, Gymnozyga, Cylindrocystis og Mesotænium, hvilken 
sidste ogsaa er ny for Grønland. 
Paa enkelte Undtagelser nær ligne i det Hele Desmidieerne 
i det Omraade, hvorfra Materialet er, i høj Grad Nordvest- 
grønlands og vise sig som en arktisk sammensat Flora. Lige¬ 
som man paa Vestgrønland efter Boldt 1. c. pag. 86 kan sætte 
Holstensborg som Grænsen for den arktiske og sydligere 
Desmidiéflora, saaledes vil man vist kunne sætte Egnene nord 
for Angmagsalik som Grænsen paa Østkysten. Thi paa den 
ene Lokalitet, Kung Oskars Hamn, hvorfra man kjender Des- 
midieer, har man fundet flere sydligere Former, f. Ex. Micra¬ 
sterias, store Euastrum o. s. v., medens i det af mig undersøgte 
Materiale disse fuldstændig mangle. 
Desværre er det arktiske Nordamerikas Desmidiéflora endnu 
fuldstændig ukjendt og en Sammenligning er derfor umulig; 
sammenlignes Grønlands Desmidieer med Skandinaviens, viser 
