117 
flittigt besøgte 2M/as-Blomsterne og blev fuldstændig overpudret 
af det gule Pollen. Pilebladene vare ofte angrebne af Melamp- 
soraarctica og Phytopter eller gnavede af Insekter; i nogle Rakler 
fandt jeg Kapslernes Væg gennemboret af et lille Insekt, sand¬ 
synligvis en Larve, som havde ædt alle Frøene, men ladet 
Ulden blive tilbage. Jeg fandt her intetsteds Planter, der vare 
afgnavede af Rensdyr eller Moskusoxe, skønt disse Dyr aaben- 
bart ogsaa komme belt ned til Stranden, sandsynligvis for at 
drikke og slikke Salt; paa deres Exkremente!* fandtes en rig 
og interessant Svampe-Vegetation (se Dr. E. Rostrups Af¬ 
handling foran, p. 47). Paa en Pilerakle fandtes eu død Flue 
med Empusa Muscæ. 
Gaar man nu ned i Dalen fra de omtalte Nordskrænter, 
hvis Plantevæxt, saavidt jeg kan skønne, har sin værste Fjende 
i Vandmangel, da maa man paa de allerfleste Steder passere 
over store Snedriver, der ere føgne sammen ved Foden af Fjæl- 
dene, lige paa Overgangen til det tlade, yderst jævnt ind mod 
Dalens Midte og Elven hældende Dalføre. Paa et Par Steder 
var Sneen farvet rød af Sphcerella nivalis ; den havde da et 
svagt, rødviolet Skær, især i smaa Fordybninger. I Reglen 
var Sneen kun farvet til en Dybde af 1—2 Mm., i enkelte 
Fordybninger indtil et Par Tommers (c. 5 Cm.) Dybde; i sidste 
Fald var Sneen mere grovkornet («Firnkorn») og gennem- 
trukken af Smeltevand, medens den øvrige Sne var mere «tør»; 
andre «Snealger» fandtes ikke. liar man passeret Snedriven, 
befinder man sig i en bundløs Sump; uophørlig siver Smelte¬ 
vandet fra Driven ned mod Elven, men Faldet er ringe og Leret 
dybt; man vader i opblødt Ler til Knæerne. Det er naturligvis 
Smeltevand og Vind, som i Tidernes Løb have samlet dette 
betydelige, løse Jordlag her. 
Ligesaa uheldig som den fuldstændige eller næsten fuld¬ 
stændige Vandmangel er for Plantevæxten, ligesaa uheldig er 
denne overdrevne og kolde Fugtighed; ogsaa her var Vegeta- 
