Its 
tionen yderst spredt og artsfattig. Her voxede med favnestore 
Mellemrum Poa alpina f. vivipara (den vivipare Form var hidtil 
ikke kendt fra Grønland), Ranunculus glacialis (baade hvide og 
rødlige Kronblade), Equisetum arvense ß. alpestre , Junens bighorns 
(aim.), Catabrosa algida, Saxifraga stellaris var. comosa og S. 
rivularis ß. purpurascens, Alsine verna ß. rubella, Alsine bi for a, 
Aira brevifolia, Alopecurus alpinus, Koenigia (næppe 1 Cm. høj, 
e. tl.), Cerastium alpinum var. cœspitosa Maltngr. (dog kun i 
Nærheden af Stranden), alle uden Undtagelse usle Pygmæer 
paa én eller et Par Cm. Højde, adskillige næsten ukendelige, 
saa reducerede vare de. Den vivipare Poa alpina var den 
eneste Art, der en sjælden Gang naaede en Højde af 7 — 8 
Cm.; de fleste Ex. vare kun 5 Cm. høje, og Dværge vare de i 
alle Tilfælde. Endelig voxede her en Del .Mosser, men kun i 
spredte Smaatuer, aldrig i større Puder: Pogonatum alpinum, 
Sphærocephalus turgidus, Dicranum elongation, Encalypta r/iabdo- 
carpa , Astrophyllum hymenophylloides. Sphagnum saa jeg ikke 
her. Paa det fugtigste, koldeste Ler voxede den lille staalgraa 
Anthelia nivalis. 
1 Snedrivernes umiddelbare Nærhed var Leret næsten som 
Vælling; noget længere borte vare Lerfladerne ofte stærkt 
sprækkede og udskaarne i Smaafelter paa Overfladen, en Virk¬ 
ning af den stadige Insolation og tørre Luft nu i Sommer¬ 
tiden; den fugtigste Tid d. v. s. den livligste Snesmeltning 
var aabenbart nu forbi. Sprækkerne mellem de enkelte Felter 
eller Ruder, som man med Kjell man 1 ) kan kalde dem, vare 
nu kun af ringe Bredde og Dybde (c. 2 Cm.) , og Plan¬ 
terne voxede saa vel paa Rudefladerne som i Sprækkerne, i 
Modsætning til den nordsibiriske Rudemark, hvor Planterne 
ifølge Kjell man kun voxe i Sprækkerne og paa Kanten af 
1 ') Växtligheten på Sibiriens nordkust i «Vega-Expeditionens vetenskapliga 
arbeten», p. 238 —39. 
