126 
vise, at derme Kyst i en, geologisk talt, sen Tid har været 
dækket af Havet. Paa denne Del af Jamesons Land saa vi 
intetsteds fast Fjæld træde frem i Dagen ; alt var - dækket af 
Bundmorænens Ler, Grus og løse Blokke eller af alluviale Dan¬ 
nelser. 
Det største Areal indtog Fjæld marken, især i Nærheden 
af Kysten; længere oppe i Landet blev Lyngheden mere 
dominerende. 
Fjældmarken var temmelig artsfattig og tør; man kunde 
sondre den i 1) Grusmark: goldt, tørt, grovkornet Grus, 
hvori enkelte spredte Tuer af Luzula confusa, Salix arctica f., 
Carex rupestris, C. nardinu og Oxyria (Bladene paa Oversiden 
ofte mørkerøde eller rødbrune), JDryas octopetala f. hirsuta, Sib- 
baldia (i Mængde) og Papaver , sidstnævnte ofte i saa store 
Mængder, at den paa lang Afstand tiltrak sig Opmærksomheden; 
den var her næsten altid gulblomstret, sjælden hvid. Endelig 
en Del Alosser, især Grimmier. 2) Lermark: store, ganske 
horizontale Lerflader nær Stranden, c. 50' (15 M.) o. H., revnede 
og sprækkede af Tørke, ganske uden Vegetation, naar und¬ 
tages enkelte tætte Tuer af Glyceria angustata f. , spredte 
hist og her. 3) Sandbakker, dannede af fint Kvartssand 
med talrige subfossile Muslinger; de vare for største Delen fuld¬ 
stændigt blottede for Vegetation, men de faa Arter, der voxede 
her, vare til Gengæld meget kraftige : Papaver , Saxifraga cernua, 
Poa alpina f. vivipara, Poa pratensis, Poa glanca f. arenaria, 
Carex rigida (med meget langt, krybende Rhizom) og Equisetwn 
arvense ß. alpestre. 
Aï osmark vil jeg kalde en Formation, jeg traf her paa 
tørre, horizontale eller svagt mod Syd hældende Flader: Jorden 
var dækket med et sammenhængende Tæppe af lave Alosser og 
Likener; snart dominerede Alosserne, snart Likenerne; de første 
vare dog langt overvejende paa de fleste Steder. De optræ¬ 
dende Alosser vare : 
