146 
alpina c. fr., Campanula rotundifolia var. arctica c. fl., Rumex 
Acetosella, Euphrasia , Alsine hirta var. propinqua, Viscaria alpina, 
Cerastium alpinum var. lanata, Polygonum viviparum, Carex ru- 
pestris og supina og Juncus trifidus (sjælden). 
Kratgræsserne havde en gennemsnitlig Højde af 50—60 Cm. ; 
nu vare de gule eller rødligt anløbne og stode med indrullede 
Blade; ogsaa alle de andre Urter vare meget kraftige, hele 
denne Formations Gennemsnitshøjde over Jordbunden er c. 50 Cm. 
I Reglen var det ikke noget sammenhængende Vegetationsdække; 
Gruset traadte nøgent frem imellem Planterne ; men nu og da 
rykkede Tuerne sammen og dannede et tæt, højt, i Vinden bøl¬ 
gende Dække, som gjorde et højst fremmedartet Indtryk. Jeg 
har intetsteds i den arktiske Litteratur fundet en lignende 
Vegetation omtalt, har heller ikke selv set noget lignende paa 
Vestkysten af Grønland. 1 visse Henseender maa den vistnok 
minde om Syd- og Østeuropas Græsstepper og Sydamerikas 
Campos cerrados. 
Jeg tager næppe fejl, naar jeg antager, at det indre af 
Øslgrønlands mægtige Fjorde har ringere Nedbør end Vest¬ 
kystens, hele Vegetationen tyder derpaa; som en Følge heraf 
og paa Grund af de hyppige Følmer bliver Mulddannelsen be¬ 
tydelig mindre end paa Vestkysten. I en Fjord paa Vestkysten 
paa tilsvarende geogr. Bredde vilde disse Kløfter og Skraaninger, 
der vare grusede og tørre og kun havde Muldlag af ringe Mæg¬ 
tighed og Udstrækning, sikkert være dækkede af et tykt, sort, 
fugtigt Muldlag med hydrophile Mosser og Urter; som omtalt 
p. 145 undgik Krattene paa Røde 0 endog de fugtigste, muldede 
Partier. 
Di sse Krat blive — som jeg senere fik at se — snebare 
temmelig tidligt om Foraaret. 
Den Vestkyst-Formation, som minder mest om Scoresby 
Sunds Krat- og Tuegræs-Formation er Liken heden, som 
findes i det indre af de sydligste Fjorde paa flade Sletter og 
