159 
Forvitringen ubetydelig; paa Gnejskullerne oppe paa Øen saa 
jeg paa mangfoldige Steder den oprindelige, blanke Ispolitur 
inde under de talrige, store erratiske Bundmoræne-Blokke; ved 
at sammenholde Kuliens ru Overflade med disse polerede Partier 
fremgik df&t tydeligt, at Forvitringen efter Isbedækningen paa de 
fleste, jævnt afrundede Toppe næppe andrager V 2 mm . Blank 
Ispolitur ser man forøvrigt ogsaa ret ofte paa de lodrette Fjæld- 
sider, der løbe i Isbevægelsens tidligere Retning o: i Hovedret¬ 
ningen NV.—SO. 
Dannelsen af Muld og Mor er paa de allerfleste Steder 
ringe, kun ved Foden af Bratninger, hvor Vind og Vand sam¬ 
menhobe visne Plantedele, Fjældets Forvitringsprodukter o. s. v. 
findes anselige Muldlag. Tørvedannelsen er vistnok ringe; de 
enkelte Steder, hvor jeg fandt lidt Tørv, var denne saa godt 
som udelukkende dannet af Mosser ( Sphagna , Amblystegia m. m.), 
løs, «umoden« og blandet med betydelige Mængder af Grus og 
Sand. 
Forholdene i Nærheden af Havnen afgive tydelige Beviser 
for, at Landet har hævet sig efter Istiden; lige ved Havnen 
lindes der f. Ex. flere smaa, grusede og stenede Tanger 
(c. 10—20', 3 — 6 M. høje), som forbinde de tidligere Smaaøer 
med Hovedøen. Her ligge i det grus- og sandbladede Ler 
mange subfossile Muslinger — som sædvanlig i disse Dilu- 
viallag ofte tykskallede indtil Deformitet—Arter, der endnu findes 
levende i Havnen og Fjorden paa 5—10 Fv. Vand: Saxicava 
arctica, Mya truncata, Astarte compressa. 
Den nordøstligste Del af Øen er ved en smal og lav Grus¬ 
tange forbunden med Hovedøen; Gruset er lerblandet, og hele 
'Langen er øjensynlig først efter Istiden hævet op over Fjordens 
Niveau. I den østlige Del af Øen fandt jeg subfossile Mus¬ 
linger til en Højde af c. 80—100' (25—31 M.) o. H. 
I det jeg forøvrigt henviser til «Medd. om Grønland«, XVII, 
p. 171 og «Observations faites dans file de Danemark (Scoresbv 
