170 
1 en lille Kløft i Nærheden blev jeg meget overrasket ved 
at finde, at Buskenes Grenretning var NO.—SY.; denne Ano¬ 
mali fik en smuk Forklaring, da jeg nogen Tid efter under en 
Føhn gik derop for at se, om ikke Vinden skulde blive tvunget 
ind igennem Kløften i denne Retning. Ganske rigtig, en stejl 
Klippevæg i Nærher^n kastede Vinden tilbage og netop i den 
Retning, som Grenene angav. 
Langs den lille Bæk strækker sig opad Skraaningen et 
Bælte af Urteli paa 20—50 Al. (12—30 M.) Bredde; Bræmmer 
af Sphagna, Aulacomnia og andre Mosser omramme Vandløbet, 
et sammenhængende Tæppe af lave, grønne Poæ og Carîces 
dækker den sorte Muld, og talrige, flere Tommer langç Zyg - 
nema- Traade bølge i Bækken; af Arterne i denne skønne Oase 
skal jeg kun nævne: Carex liyperborea , Poa pratetisis, Hiero- 
cldoa alpina , Trisetum subspicatum, Colpodium latifolium , Equi- 
setum arvense , Polygonum , Tofleldia borealis og coccinea, Poten- 
tilla maculata (til Dels var. gelida ), Sibbaldia, Antennaria alpina 
f. glabrata og Hovedformen, Erigeron eriocephalus, Veronica 
alpina, Euphrasia, Pedicularis flammea og hirsuta, Saxifraga 
stellaris f. comosa og & cernua, Cerastium alpinum ß. lanatum 
(forholdsvis glatbladet), Vaccinium uliginosum ß. pitbescens, Salix 
arciica f. og 5. glauca var. subarctica. Pilene bæve sig af og 
til 1' (Vs M.) over Jorden, men de fleste ere nedliggende. Det 
er altsaa Tilløb til Pile к rat; højere bliver Krattet ikke paa 
Danmarks 0. De lier optrædende Arter forekomme ganske vist 
alle i Kærene, Salix glauca maaske undtagen, men Habitus: de 
overvejende Græsser og de talrige Blomster er Urteliens. Det 
er — især i Nordgrønland — ikke altid muligt at bolde Urte- 
lien adskilt fra de andre Formationer. I Sydgrønland er denne 
Formation betydelig kraftigere udviklet, mere udbredt og bedre 
afgrænset; den omfatter dér et betydeligt større Antal Arter, 
som kun optræde i den. — Det er især Urteliens Arter, der 
forsvinde, efterhaanden som man kommer længere mod Nord 
i Grønland. 
