171 
Faa den Side af Kløften, der ligger i Læ for Følmen, laa endnu 
en stor, sort Snedrive; i dens nærmeste Omgivelser vovede den 
sædvanlige «Snedrive-Vegetation» (jfr. ovenfor p. 167—168). 
I Elvdalen selv, paa Bunden af den store Hoveddal, der er 
ganske jævn med svagt Fald ned mod Elven, dækkes store 
Flader af Kær, dannede af Carices, især C. pulla, hyperborea 
og ranflora , Eriophora c. fr. , baade E. angustifolium og E. 
Scheuchzeri, Poa pratensis og Colpodium latifolium , hvis alen¬ 
lange Straa med rødgule, store Toppe rage op over den 
øvrige Vegetation. Underbunden er Mosser, især de store, lyse 
Aulacomnia og den allestedsnærværende Htjpnum uncinatum ; 
paa de fugtigste Steder bestaar Vegetationen ofte kun af Mosser, 
deriblandt ikke faa store Tæpper af hvidlig Sphagnum (Sph. 
rubellum, Warnstorfli og fmbriatum ), endvidere Polytrichum 
juniperinum , Timmia , Dicranum elongatum, Paludella, Ambly - 
stegiurn badium, stramineum og exannulatum, Aulacomnium tur- 
gidum og palustre, Philonotis , Cinclidium, Ceplialozia , Ptilidium , 
Pogonatum alpinum , Jungermannia islandica o. a. Arter, Mnium 
m. m. fl. 
1 Kærene trivedes en rig og broget Svampeflora: den 
gule Mitrula gracilis, den matgraa, konsolformede Cantharellus 
lobatus, den elegante Mycena galericulata og den rødbrune Galera 
hypnorum vovede paa Mosserne; mellem Mosset den gule, vov- 
agtige Hygrophorus conicus , den smukke Lactarius blennius med 
graa Hat og mørkere koncentriske Ringe, den røde Russula 
emetica og mange flere. 
Eriophorum- Kæret er mere tuet end Starkæret. 
En bel Del andre Fanerogamer fandtes naturligvis i Kærene, 
f. Ev. mange Pedicularis hirsuta og flammea. 
Umiddelbart ved Elven veviede Vegetationen efter Breddens 
Form og Beskaffenhed. Hvor der er Sandflader, ere disse oftest 
nøgne; Elven gaar en lang Tid af Sommeren over sine Bredder 
og river alt med sig fra det løse Sand ; hist og her stod nogle 
12 
XVIII. 
