smaa gule, røde eller graasorte Discomyceter, som jeg ogsaa 
fandt i Vestgrønland paa lignende Flader af Sand eller Ler 
langs Elvene: Lachnea scutellata og Humana depressa 1 ). — Er 
Bredden stejl, ere de ofte alenhøje, lodrette Kanter beklædte 
med et tæt, lavt, mørkegrønt Filt af Mosser og Jungermannier, 
hvori den elegante, blaagraa Anthelia nivalis lyser op ; store 
Marchantiaceer, Clwmiocarpon commutatus , dække hist og her 
hele Flader som et lysegrønt Tæppe ; Tuer af Carex lagopina, 
Salix herbacea, Cerastium trigynum (nu i rig Blomstring, den var 
Efteraarsplante) og Oxyria staa i denne Jordbund, som er for 
fast for de ægte Rhizomplanter. 
Er Bredden endelig flad og leret, dækkes den af Sphagna 
og andre store, lysegrønne Vandmosser, mellem hvilke Carex 
rarifiora med de nydelige, hængende, sorte Ax, Carex hyper- 
borea, Polygonum , Saxifraga stellaris ß . , Salix herbacea , Erio- 
pliora og talrige Svampe; her er Bunden fortrinlig egnet for 
Rhizomplanterne. 
1 Elven selv voxede en Del Mosser, talrige Grønalger, mest 
Zygnema stellinum o. a. Arter, men ogsaa Mougeotia, Conferva 
bombycina, Ulothrix subtilis, Spirogyra sp., Desmidiaceer, blaa- 
grønne Alger f. Ex. Nostoc commune o. a. Arter; Scytonema, Stigo- 
nema som Overtræk paa Sten. 
I Søer og Vandhuller omtrent samme Algevegetation ; af 
Fanerogamer: Hippuris vulgaris ß. maritima , Callitriche verna 
ß. minima, Ranunculus hyperboreus, Batrachium confervoides , 
endvidere talrige, indtil omtrent alenlange Vandmosser: Ambly- 
stegium sarmentosum, ßuitans, exannulatum og revolvens, Cepha- 
lozia m. m. I Reglen er Søbunden nøgen Klippe eller kun 
dækket med et sort Filt af blaagrønne Alger. En Del af Kær¬ 
planterne gaa ret ofte ud i Søerne : Eriophorum- Arterne, Equi- 
setum arvense, Carex pulla og hyperborea , Cardamine pratensis 
(yderst sjælden paa Danmarks 0) og flere. 
! ) Jfr. «Medd. om Grönland", XV, p. 30. 
