Isen paa Søerne var i Dag 6—7 Cm. tyk; gennem den 
glasklare Is saa man utallige smaa Daphnier tumle sig i Vandet; 
en Del Vandkalve ( Colymbetes dolobratus ) vare indefrosne i 
Isen; en enkelt fløj om i Luften. En Myggesværm summede 
i Solskinnet. Hippuris og Batrachium confervoides vare lige¬ 
ledes indefrosne. I Elvdalen blomstrede den store Campanula 
og Euphrasia ; Veronica alpina var afblomstret og havde modne, 
opsprungne Kapsler. 
23 /ö — 25 /э inkl.: Udflugt til Syd Bræ, se pag. 154. 
26 /э toges Insolations-Thermometrene i Brug. se nedenfor. 
27 /э: Overalt et flere Tommer tykt Snedække ; kun de lod¬ 
rette Skrænter ere til Dels snebare. Den Dag saa jeg Aarets 
sidste Blomst: Campanula rotundifolia /9. ; dens smukke, blaa 
Krone ragede trodsig og haardfør op over Sneen. Nu tog Vin¬ 
teren fat for Alvor. — Septembers Middeltemperatur i Dagene 
fra den 18.—30. inkl. var 3°, Maximumstemp. -f- 1°, Mini¬ 
mumstemperaturen -f- 8°. 
Oktober 1891. 
Maanedens Middeltemp. var -f- 7°, dens Maximumstemp. 
+ 1°, dens Minimumstemp. 18°. I den første Halvdel af 
Maaneden. faldt der — gennemgaaende med stille Vejr eller svag 
østlig Brise — et overordentlig betydeligt Snelag, vel gennem¬ 
snitlig en 4—5 Fod dybt (1,2—1,6 AL); Sneen laa overalt som et 
jævnt, hvidt Dække og afrundede Landskabets skarpe Former; 
Luften var tyk og diset. Al Vegetation begravedes selvfølgelig 
under de vældige Snemasser; i det stille Vejr bleve selv de 
stejleste Skrænter overpudrede med store, bløde Snefnug. I 
Slutningen af Maaneden fejedes enkelte mindre Partier paa 
Toppen af Kullerne og de lodrette Skrænter snebare af en svag 
Føhn; det var dog kun en aldeles forsvindende Del af hele 
Terrænet, der blottedes. Den bløde, løse Sne var fuldstændig 
upassabel ; Skier og Snesko sank alendybt ned, man maatte 
