183 
ere som Regel dækkede, kun undtagelsesvis fandtes et Par 
Exemplarer af Cetraria nivalis , Cornicularia acnleata eller Stereo- 
caulon denudatum , alle i usle, forkrøblede Individer; skorpe- 
formede Likener saa man derimod naturligvis ofte. De af for¬ 
krøblede blaagrønne Alger ( Stigonema, Scytonerna ) og Likener 
(Ephebe) dannede «sorte Striber» paa de lodrette Fjæld- 
skrænter vare ligeledes snefri hele Vinteren igennem. 
Den 14. Novbr. viste Solen sig over Fjældene for sidste 
Gang i 1891; i denne Tid iagttoge vi daglig et prægtigt Farve¬ 
spil paa den sydlige Himmel, hvor glimrende Farver i alle 
Nuancer vexiede paa Skyerne, medens den nordlige Himmel¬ 
hvælving straalede i fornem Ro med fine, blaa Farver. Endnu 
i nogen Tid efter Solens Forsvinden nøde vi i Middagsstunden 
dette ophøjede Skuespil; hvert Øjeblik frembød ny, overraskende 
Forvandlinger. December var den tristeste, mest nedtrykkende 
Maaned; men allerede i de første Dage af Januar begyndte de 
pragtfulde Belysninger: i Syd en intensivt rød Himmel, Klode¬ 
skyerne farvede i de nydeligste Toner fra hvidt til blaat, den 
nordlige Himmel dybt mørkeblaa. — Den 30. Januar naaede Sol¬ 
skiven op over Bræen i Syd; det var et overvældende og blæn¬ 
dende Skue: I Syd lyse, lette Fjerskyer, der sagte glide frem for 
en svag vestlig Brise, rødlig- eller violetfarvede med skiftende Farve¬ 
spil, bele den østlige og nordlige Himmel klar og skyfri, farvet rød 
eller rødviolet i utallige Nuancer. Straalende Isfjælde, hvidblaa 
Sne og i Syd de bøje, takkede Basaltfjældes afvexlende sort¬ 
violette og hvide Tinder dannede en henrivende Farveharmoni. 
Januar 1892. 
1 den mørkeste Tid var der ikke meget andet at foretage 
sig end at indsamle og præparere Kryptogamer; Mørket tillod 
ikke længere Exkursioner. Snedækket boldt sig omtrent paa 
samme Standpunkt som i Novbr. 10 /i havde vi en kraftig 
