188 
en meget lysere Kolorit end de Tuer, der havde staaet snefri 
hele Vinteren. 
Først, nu saa jeg snefri Tuer af Empetrum ; Knopperne vare 
I — 1 1 / 2 mm i Diameter; Bladene forekom mig at have en noget mør¬ 
kere Farve end i Vegetationstiden. Pedicularis flammea: de visne 
Blade vare blæste bort, Vinterknopperne sade fuldstændig nøgne 
over Jorden; de vare 2 mra tykke og 6—ll mm lange. Arctostaphylos 
alpina er altid snedækt om Vinteren; først nu saa man hist og lier 
en mindre, forpjusket Busk ; de store, kraftige Individer med alen¬ 
lange (dog altid nedliggende) Grene blive først senere snebare. I 
en Klippespalte paa Blaabærhøjen voxede et Exemplar af Saxifraga 
decipiens ; paa bvert Skud sad nederst en Del visne, men des¬ 
uden talrige friskgrønne, glanduløse, klæbrige Blade, nogle 
helt udfoldede, de yngste endnu i Knopstadium ; de unge Blade 
vare dog aldeles ubeskyttede, de visne Blade naaede nemlig 
ikke op til Knoppens Basis. Saxifraga oppositifolia : en stor Tue 
med lange, nedhængende Grene liavde fuldstændig turgescente 
Blade, næppe mørkere end om Sommeren. Blomsterne vare 
allerede vidt udviklede; Frugtknuden var mere end l i 2 mm lang, 
og man skælnede med Lethed de røde Kronblade og Antberer. 
Busklikener, som før Følinen aldrig havde staaet snebare, 
viste sig ogsaa. Jeg fandt f. Ex. Tharnnolia vermicularis paa 
Mos i Læ bag en stor erratisk Blok og talrige, kraftige Tuer 
af Sphæroplioron fragile mellem Raset ved Blaabærhøjens Fod; 
disse Arter høre ellers til de ømtaaligere Former, som undgaa 
de udsatte Lokaliteter. 
L i к e n e r paa s n e b a rt L a n d : 
Paa Jord. 
Lecanora tartar ea. 
Rinodina turfacea f. micro- 
— verrucosa. 
Stereocaidon denudatum. 
carp a. 
Psora rubiformis. 
Alectoria nigricans. 
Cetraria Ealtlunensis. 
Pertusaria subobdacens. 
Parmelia saxatilis. 
Physcia pulverulenta var. mus- 
cigena (meget aim.). 
