220 
unmöglich macht», der sætter en Stopper for Skovens Udbre¬ 
delse mod Nord, saaledes er det ogsaa hovedsagelig Tørken, 
der dræber de over Snedækket fremragende Grene. De af 
Kihiman omtalte Krat voxe paa en forholdsvis flad Tundra, 
hvor Nordvestvinden (som dér er den farlige Vind) har uhindret 
Passage, men paa den anden Side ere de — saavidt jeg kan 
forstaa — snedækte til længere hen paa Aaret end de østgrøn¬ 
landske Krat, der allerede tidligt, i April-Maj, blottes for Sne, 
i hvert Fald i det inderste af Fjordene. 
Alle de urteagtige Planter i Krattene vare meget kraftige 
og høje : Lesquerella arctica, Rumex Acetosella, Euphrasia, Saxi¬ 
fraga decipiens (Rosetter med lutter friskgrønne Blade) 1 ), Pyrola 
grandiflora, Alsine verna var. propinqua (indtil 10 Cm. høj), 
Draba aurea , Carex scirpoidea, Calamagrostis purpurascens, 
Poa pratensis var. angustifolia , Festuca rubra var. arenaria (de 
nævnte 3 Græsarter dannende c. 40 Cm. høje Tuer). Arabis 
P/olbøllii, som hører til i denne Formation, fandt jeg mærkelig 
nok ikke her. De østgrønlandske Krat ere langtfra saa artsrige 
som de vestgrønlandske, og ogsaa i andre Henseender ere de 
vidt forskellige fra disse (se p. 145 ff.). 
løvrigt vare alle de andre Vegetations-Formationer kraftigt 
repræsenterede paa disse Sydskrænter. 
Større Puder af Busklikener fandtes aldrig paa disse Skraa- 
ninger; Stereocaulon var den eneste buskformede Lav, jeg saa 
her, men dens Tuer vare smaa. Derimod var Mosvegetationen 
kraftig og optraadte under ret ejendommelige Forhold. Mos¬ 
serne dannede nemlig store Puder af indtil 1 Alens Predde og 
25 Alens Længde, som løb langs Banden af Terrasserne og 
ofte hang i tunge Drapperier ud over Terrassens Rand. Mos- 
4 Paa saadanne beskyttede Steder, hvor Sneen samler sig tidligt om Efter- 
aaret, staa ogsaa flere andre Arter, der ellers ikke have vintergrønne 
Blade, grønne hele Vinteren igennem, (jfr. E. Warming: Om Skud¬ 
bygning, Overvintring og Foryngelse i Naturhistorisk Forenings Festskrift, 
Kjobenhavn 1SS4, p. 92). 
