222 
Myurella gracilis. 
Amblystegium stellatum. 
Stereodon revolutus. 
Jungermannia (flere sp.). 
— julacea. 
Brachythecium sp. 
A strophyllum hymenophylloides. 
Oppe paä Toppen af Langenæs, en flad Grusmark eller 
bølgeformet, kuperet Fjældmark, vare alle Planter sortfarvede 
ved Grunden af et fint Overtræk: Antennatula arctica. Dette 
Terræn var meget udsat for Føhnen, som havde afsvedet alt. 
Nordskrænten af Langenæs, der skraaner ned mod Rolige 
Bræ, har en ganske anden Karakter end Sydskrænten; medens 
denne karakteriseres ved Krat, er Lyngheden den dominerende 
Formation her. Man finder næppe en Pil eller Birk, der løfter 
sine Grene en Tomme over Jorden. Naar Lyngheden ikke 
breder sig paa disse Skraaninger, som ere langt jævnere end 
Sydsidens, ere Skrænterne klædte med kraftige, lysegule Aula- 
comnier og andre Mosser; man mindes Warming’s og 
J. A. D. Jensen’s Skildringer af tilsvarende Nordskraaninger paa 
Vestkysten 1 ). Der laa betydelig mere Sne end paa Syd¬ 
skrænten. 
Vegetationen naaede lige til Brækanten, og Bræen syntes 
ikke at have nogen som helst skadelig Indflydelse paa Plan¬ 
ternes Udvikling. Dér, hvor jeg undersøgte Forholdene, gik en 
brat Skrænt ned mod Bræen, paa hvis Overflade der fandtes 
en — sagtens ved Varmeudstraaling fra Skrænten dannet — 
c. 20' (6 M.) dyb Rende, som allerede nu til Dels var fyldt med 
Vand. Bræen, som delvis var snefri, var nærmest Land sort¬ 
farvet af Grus, Ler og Sten. 
Umiddelbart ved Bræ kanten voxede bl. a. Betula , Dryas , 
Vaccinium , Silene acaulis samt talrige Likener og Mosser, 
f. Ex. Swartzia montana *, Grimmia apocarpa *, Poldia cruda, 
) «Medd. om Grønland", XII, p. 134 og II, p. 134. 
