228 
Herinde ved Ispynten var Isen brudt overalt langs Land, 
paa adskillige Steder løb brede Revner tværs over Fjorden; det 
er antagelig Presset fra den store Bræ, der afslutter Fjorden 
og sandsynligvis havde «skudt ud», som har foraarsaget disse 
Forstyrrelser. 
Ispynten er en lav (c. 500', 160M.) Gnejsodde, der skyder 
ud i Fjorden ; dens Vegetation frembød lidet af særlig Interesse. 
Dog maa det bemærkes, at jeg i Gruset paa nogle Glimmer- 
skiferlag fandt Acarospora Schleichen (ny for Grønland), en 
Liken , som bar en overordentlig mærkværdig geografisk Ud¬ 
bredelse, idet den hidtil kun var kendt fra Californien og Mid¬ 
delhavslandene; samme Art fandtes senere paa flere Steder 
(jfr. p. 90— 91). 
Vort Telt stod tæt Øst for Ispvnten , paa det l U Mil brede 
Forland, som strækker sig op til de bagved liggende Fjælde. 
Forvitringen er altid stærkest i det inderste af de grønlandske 
Fjorde, Differentieringen L Højland og Sletteland videst frem¬ 
skreden. Saaledes ogsaa her; intetsteds ellers i Scoresbv Sund 
(hvor jeg bar været) fandtes saa store Partier Sletteland som 
her og i Bunden af Gaasefjorden ; Jamesons Land er nemlig 
— som ovenfor omtalt — noget for sig. Det brede Sletteland 
var kun til Dels snedækt, dets Overflade var udskaaren i et 
System af 10—20' (3 — 7 AL) høje Grus- og Stenvolde, der 
radiært straalede ud fra den store Kløft i Fjældet bagved, hvor¬ 
igennem Elven styrtede sig ned mod Fjorden. Elven førte be¬ 
tydelige Vandmasser, man hørte Vandets Brusen under Sneen, 
som dækkede den. Det ferske A r and, der stod langs Kysten, var 
gulbrunt (af Hnmusstoffer). De omtalte Volde havde den 
sædvanlige, yderst spredte Fjældmark-Vegetation, der findes 
paa saadanne Lokaliteter; de vestligste af dem vare til Dels 
bevoxede med Lynghede; det fremgaar heraf, at Elven efter- 
haanden har flyttet sit Løb mod Øst. 
Den 10. Maj gjorde jeg en Exkursion op gennem Kløften; 
den var, til Trods for sin sydlige Exposition, endnu fyldt af 
