og hørte jeg en Mængde Skred, og Op- og Nedstigningen var 
stadig ledsaget af Nedstyrtninger. 
Mellem 2200' og 3000' (733—1000 M.) fandt jeg følgende 
Arter i Blomst, som endnu ikke blomstrede længere nede: 
Campanula rotundifolia, Chamænerium latifolium, Triseturn sub- 
spicatum , Saxifraga cernua, Taraxacum officinale, Oxijria digyna, 
Poa alpina, pratensis og fiexuosa, alle i gigantiske Exemplarer. 
Salix arctica f. havde modne, opsprnngne Kapsler, indtil 2" 
(5 Cm.) lange; Taracaxum officinale og Oxyria , der — som sagt 
— endnu ikke blomstrede længere nede, vare lier allerede til 
Dels afblomstrede og i Frugtsætning. 
Det frodigste Parti laa i e. 3000' (940 M.) Højde, paa en 
smal Basaltbænk ikun et Par Alen bred), med østlig Exposition 
under en brat, haard Skrænt, hvor der havde samlet sig et 
tykt Lag af fugtig Muldjord ; enkelte Pile rejste endnu Grenene 
fra Jorden , Humier og andre Insekter sværmede om. En 
Mængde Arter voxede her, af hvilke følgende ikke fandtes læn¬ 
gere nede: Veronica saxatilis med store, dybt blaa Blomster, 
Potentilla emarginata og Eriger on compositus. Den bratte, 
liaarde Skrænt bagved denne Bænk beskyttede Vegetationen mod 
nedstyrtende Blokke; medens jeg opholdt mig her, kom flere 
store Sten susende ned fra Fjældet ovenfor, men de sprang alle 
saa langt ud over Bratningen, at de ingen Ulykker gjorde paa 
Bænken. 
Den Fjældtop, Deichmann og jeg naaede ( 8 /'7), er c. 4000' 
(1260 M.) høj. Fjældet spidser til foroven og danner her en 
smal Kam af 10—20 Alens (7—14 M.) Bredde, bedækket med 
mørkebrunt eller sort, hist og her rødligt Basaltgrus og 
Blokke. Først heroppe paa Toppen saa jeg en Snedrive; den 
laa paa Nordskrænten, men dækkede kun c. 20 □ Alen ( 14 □ M.); 
hist og her laa en lille Sneklat, Rester af den Sne, der faldt 
Natten mellem b h og Nedenfor Snedriverne var der ikke 
synderlig mere Vegetation end paa de tørre Partier, ingen 
Mosser, heller ingen Fanerogamer, hvis Forekomst syntes at 
