381 
taget over den anden og fortrænge den. Landet er sikkert 
tilstrækkelig gammelt э: har været isfrit længe nok, til at 
Kampen er naaet til Afslutning, og, forudsat at Klimatforholdene 
ikke forandre sig, ville Arternes Styrkeforhold vel heller ikke 
forandres. 
Vil man derimod tillægge Vegetationens Sammensætning- 
Betydning for Sporgsmaalet om Flora’ens Oprindelse, da peger 
denne afgjort mod Amerika og fra de østligere arktiske Egne. 
De for Nordøst-Grønland (i Forhold til det øvrige Grønland) 
særegne 8 Arter og Varieteter give ingen eller faa Oplysninger 
angaaende Omraadets plantegeografiske Stilling. Polemonium 
humile , Saxifraga fiagellaris og S. Hircidus ere Arter med circum- 
polær Udbredelse, om hvilke Buchenau og Focke med Rette 
kunde sige, at «ihr Fehlen in Westgrönland auffälliger erscheint, 
als ihr Vorkommen in Ostgrönland». Braya alpina findes saavel 
i Amerika som i Europa. At drage Slutninger fra Forekomsten 
af Potentilla maculata y. gelida og Salix arctica var. Brownii , 
der saa let overses og sammenblandes med Hovedarterne, eller 
af Carex parallela , der staar den vidt udbredte C. dioica saa nær, 
vilde næppe være berettiget. Draba altaica er da den eneste 
Art, der udpræget peger mod Øst; ogsaa den vil forøvrigt let 
overses eller forvexles med nærstaaende Arter. 
Vi gaa da over til Betragtningen af de i Nordøst-Grønland 
forekommende vestlige og østlige Typers Udbredelse i Grønland. 
I omstaaende to Tabeller har jeg ordnet dem i de War¬ 
ming’ ske Grupper og opstillet dem som af Nathorst fore- 
slaaet. (Den vandrette Linje angiver Artens Udbredelse ; et f 
betegner, at Arten kun er fundet paa én eller nogle faa Loka¬ 
liteter indenfor nævnte Breddegrad.) 
• 25 * 
