389 
naturligvis ogsaa ud fra); men de ømtaalige Kingua-Planter, 
som under de nuværende, forholdsvis gunstige, Klimatforhold 
ikke kunne trives ude ved Kysten, kunde dog naturligvis langt 
mindre opholde sig dér under Istiden, selv om der ogsaa hist 
og her fandtes en isfri Fjældtop eller en stejl Fjældvæg. Hvis 
Planter overhovedet have overlevet Istiden i Scoresby Sund, 
har det sikkert kun været nogle faa Arter, de haardføreste, 
f. Ex. Luzula confusa, Saxifraga opposiiifoiia o. s. v. 
Én sikker, positiv Iagttagelse af Isskurer har mere Værd 
end talrige negative Angivelser. 
I denne Sammenhæng kan henvises til T. V. Garde’s Iagt¬ 
tagelse 1 ), at paa den af ham i 1893 bestegne Nunatak ved Aputa- 
juitsok c. 61° 30'IN.Tir. saas «intet levende — hverken af Planter 
eller Dyr —; end ikke de tarveligste Likener opdagede vi». Og 
videre: «Det synes mig utvivlsomt, at som Aputajuitsok nu seer 
ud, saaledes have alle de andre Nunatakker for ikke lang Tid 
siden ogsaa set ud ; den Tid er maaske ikke saa fjærn, da det sorte 
Land paa Aputajuitsok tydeligt begynder at brede sig». Her have 
vi altsaa et Exempel paa en fuldstændig vegetationsløs Nunatak i 
Nutiden, og dog ligger den næppe et Par N1 il fra nærmeste 
isfri Land. Naar en Nunatak i Nutiden, saa nær Kystlandet, 
kan være fuldstændigt blottet for Vegetation , hvor meget 
mere sandsynligt er det da ikke, at dette oftere har været 
Tilfældet i Istiden, da Nunatakkerne ikke stadig kunde faa For¬ 
syning af Plantefrø fra et nærliggende isfrit, vegetationsklædt 
Kystland? 
Det bør endvidere erindres, at en Fjældtop meget vel kan 
have været dækket af Firn , uden at det nu kan ses paa dens 
Overflade, og at lodrette Skrænter kunne have været — og sik¬ 
kert ofte have været — dækkede af mægtige, perennerende Sne¬ 
driver, føgne sammen af Vinden. 
) Medd. om Grönland, XVI, Særtryk, p. 31. 
