30 Levander, Verijuotikkaan levenemisestä Suomessa. 5. X. 1907. 



hosta tuotuja verijuotikkaita käytetään „Helsingin parturitu- 

 vassa", on ß:lle kerrottu. 



Teiskossa lajin sanotaan esiintyvän kahdessa lammessa: 

 Upotusjärvessä ja Kaitajärvessä. R. kertoo paikkakunnalla 

 olleen muutaman vanhan 70 vuotiaan eukon, Mato-Pirjon ni- 

 mellä tunnetun, joka 40 vuoden aikana on elättänyt itsensä 

 juotikkaan pyynnillä. Tampereen ja Hämeenlinnan apteekeissa 

 hän sai joka käytettävästä juotikkaasta 5 tai 6 kopeekkaa. 

 Ylenmääräisen pyynnin tähden juotikkaat kuuluvat hävinneen 

 sukupuuttoon paikkakunnalla. Samoin lehtori Hj, Schulman 

 on minulle ilmottanut kuulleensa kerrottavan, että muuan 

 vanha eukko, joka ei enää ole elossa, usein oli tuonut verijuo- 

 tikkaita Orihveden ja Teiskon rajamailta. Eukko oli pyytä- 

 nyt niitä eräästä lammesta kävelemällä paljain jaloin vedessä, 

 jolloin juotikkaat imeytyivät kiinni jalkoihin. Kertomus tar- 

 kottanee mainittua eukkoa. Sama tiedonantaja ilmottaa minulle 

 myös saaneensa kuulla, että Ruovedellä Soramäen torpan luona 

 olevan suon lampiloissa sanotaan tavattavan verijuotikkaita, 

 joita eräällä vanhalla vaimolla on tapana pyydystellä. 



E,:lle tehtyjen ilmotuksien mukaan laji tavattaneen Orih- 

 vedellä, Längelmäellä, Heinolassa ja Padasjoella. — Yliopiston 

 kokoelmissa on 3 verijuotikasta, jotka G. J. Strömborg kau- 

 vau aikaa sitte on ottanut Jämsän Tervalammesta. Nämä ovat 

 olleet Prof. ß. Blanchardin Pariisissa määrättävinä, jolle 

 kuuluisalle tutkijalle minulla useita vuosia sitte oli ilo lähet- 

 tää kokoelman suomalaisia juotikkaita tarkastettaviksi. 



Käydessäni viime kesäkuussa Kuhmoisissa sain kuulla, 

 että eräissä vesissä siellä tavataan verijuotikkaita eli „iilejä", 

 joita kansa hyvin näkyy erottavan tavallisesta hevosjuotikkaasta 

 eli „lapamadosta", Aulastoma gulo. Eräitten nuorten ystä- 

 vieni välityksellä sain 18 p. kesäkuuta vastaanottaa kaksi elä- 

 vää verijuotikasta, jotka he olivat saaneet Pakomäen puolella 

 eräältä vaimolta, joka näitä kuuluu pyydystelevän. Mainitun 

 henkilön kertomuksen mukaan iilit elävät sellaisissa metsälam- 

 mikoissa ja suosilmissä, joista ei vesi juokse ja joihin ei myös 

 ole laskua ja joissa ei ole kaloja. Iilejä hän pyytää polke- 

 malla paljain jaloin suorantaan, jolloin iilit lähtevät liikkeelle 

 ja tarttuvat jalkoihin. Myös R:n matkakertomuksessa sanotaan, 



