Linné-festen den 23 maj 1907. 13 



på snillen sådana som Linné. Intet mänskligt tyckes ha va- 

 rit honom främmande, och på sitt eget forskningsområde gaf 

 han samtiden de mest mångsidiga och vidtsynta väckelser. 



På samma gång hans ordnande skarpblick gick ut öfver 

 naturens hela fält, visade han att en verklig naturveten- 

 skap måste ytterst hvila på den noggrannaste kännedom af 

 de enskilda naturföremålen, vunnen genom hopbringande 

 af representativa samlingar och dessas omsorgsfulla bearbe- 

 tande. 



Den forskningsriktning Linné sålunda grundlade har va- 

 rit bestämmande äfven för det arbete Societas pro Fauna et 

 Flora Fennica sökt utföra. Det mål snillet utstakat tillkom- 

 mer det i våra dagar arbetsdelningen att fullfölja. Och så kan 

 vårt Sällskap, så anspråkslös dess uppgift än må synas, räkna 

 Linné som sin ideala upphofsman och äga visshet om att 

 huru än synpunkterna kunna ändras vid uppfattandet af 

 naturen såsom ett helt, den sakliga utredningen af själfva 

 naturen dock alltid skall bibehålla sin grundläggande be- 

 tydelse. 



Till Svenska Vetenskaps-Akademien, som äfven, jämte 

 många andra maktpåliggande syften, på sitt håll fullföljer en 

 liknande uppgift, utber sig Societas pro Fauna et Flora Fennica 

 att i anledning af Linnéjubileet få frambära uttrycken af sin 

 djupa högaktning och vördnad. 



Till Kongliga Universitetet i Uppsala. 



Snillet, hvars lifsgärning kommer hela mänskligheten till 

 godo, besannar dock äfven det, ja i högre mått än andra, 

 skaldens ord: 



H varhelst din väg i världen gar, 

 Din rot är där din vagga står. 



Så hade ock Linnés vetenskapliga stordåd sin rot iden 

 hängifvenhet, h varmed han i början af sin bana, ej sällan 

 trotsande mödor och faror, sökte utforska naturen i skilda de- 

 lar af fäderneslandet. 



Detta hans föredöme ställer sig i bredd med den foster- 

 ländska häfdatecknarens och skaldens väckelser. Det lär oss 

 att hvarje folk, för att kunna gagna mänskligheten, främst 



